УХВАЛА

22 червня 2021 року 
м. Київ

Справа№910/4475/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я., 

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т.В.

розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на постанову Північного апеляційного господарського суду (головуючий - О.М.  Остапенко, судді: М.А. Дідиченко, О.С. Копитова) від 14.01.2021 
за заявою  ОСОБА_1 
до Публічного акціонерного товариства "Златобанк"
про визнання банкрутом.

Учасники справи:
представник кредитора - Дороженко М.О., адвокат, Зубашенко Ю.В., адвокат, 
представник боржника - Ключинський К.Л., адвокат,
від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Голік О.А., адвокат, Шевченко    Ю.А. (в порядку самопредставництва), 
від Національного Банку України - Бірюкова О.А. (в порядку самопредставництва).

ВСТАНОВИВ:
1.          03.04.2019 ОСОБА_1 (далі - Кредитор) подав заяву про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (далі - Боржник) в загальному порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).
2.          Заява обґрунтована існуванням підстав для порушення справи про банкрутство Боржника через невиконання ним зобов`язань за укладеним з Кредитором договором банківського вкладу, про що постановлено рішення про стягнення з Боржника на користь Кредитора відповідної суми заборгованості, яка не погашена Боржником також і у виконавчому провадженні, а тому є сумою безспірних вимог, що не забезпечені заставою майна Боржника. Також Кредитор вказав на відкликання у Боржника банківської ліцензії та застосування до Боржника ліквідації згідно з постановою Правління Національного банку України, яка хоча і скасована в судовому порядку, між тим за цих обставин не відновлює у юридичної особи Боржника статусу банківської установи.
3.          19.06.2019 Господарський суд міста Києва ухвалив відкрити за заявою Кредитора провадження у справі про банкрутство Боржника в загальному порядку, передбаченому Законом про банкрутство, ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном Боржника та призначити розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Капустіна Володимира Володимировича тощо.
4.          Рішення суду мотивовано існуванням підстав для порушення справи про банкрутство Боржника за правилами Закону про банкрутство, враховуючи: (1) статус Боржника як юридичної особи, а не як банківської установи, (2)    відсутність у Боржника ліцензії з правом надавати банківські послуги, (3)    відсутність у Боржника статусу банківської установи через відсутність механізму відновлення банківської ліцензії та статусу банку у разі скасування рішенням суду постанови Правління Національного банку України (далі - НБУ), якою у банку відкликано ліцензію та застосовано ліквідацію; а також враховуючи (4)    підтверджений доказами факт неплатоспроможності Боржника, безспірність вимог Кредитора до Боржника, визначення автоматизованою системою кандидатури арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна Боржника. 
5.          14.01.2021 Північний апеляційний господарський суд постановив задовольнити скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України та заяви про приєднання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 та прийняти нове рішення, яким відмовити у порушенні справи про банкрутство Боржника.
6.          Рішення суду мотивовано відсутністю підстав для застосування за заявою Кредитора до Боржника правил відкриття та здійснення провадження у справі про банкрутство згідно із Законом про банкрутство, що не регулює банкрутство банківської установи, якою є Боржник, та до якого як до банківської установи застосовуються спеціальні норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в частині належної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та їх ліквідації з огляду на те, що:
-          скасування в судовому порядку відповідних постанов НБУ та рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) про відкликання у Боржника як у банківської установи банківської ліцензії жодним чином не позбавляє його статусу такої установи, а лише свідчить про неможливість останнього здійснювати банківську діяльність;
-          на дату прийняття рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідні відомості про ПАТ "Златобанк" з Державного реєстру банків не виключено та рішення щодо виключення останнього з даного реєстру комісією НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків не виносились;
-          розпочата процедура ліквідації Боржника як банківської установи не може бути зупинена/припинена у разі визнання протиправними та скасування індивідуальних актів НБУ та/або Фонду, що були підставою для її початку;
-          станом на 10.12.2020 державна реєстрація змін найменування ПАТ    "Златобанк" та ПАТ "Злато" визнана протиправною та скасована рішенням суду.
7.          03.03.2021 Кредитор подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 і залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2019.
8.          Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.05.2021 було відкрито касаційне провадження та ухвалено здійснити розгляд скарги Кредитора в судовому засіданні.
9.          Під час розгляду касаційної скарги Суд встановив, що підставами оскарження судового рішення апеляційного суду стало:
1)          неправильне застосування апеляційним судом при вирішенні питання щодо підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника норм Закону про банкрутство, який на момент звернення Кредитора із відповідною заявою у цій справі визначав правила та підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи, а також неправильне застосування норм, що регулюють набуття прав та статусу банківської установи - Закону України "Про банки і банківську діяльність", з огляду на те, встановлені цим судом обставини, а саме: відкликання у Боржника банківської ліцензії, відсутність механізму її поновлення у разі скасування судом рішення про її відкликання, відсутність механізму відновлення у юридичної особи статусу банківської установи, неможливість Боржника через це здійснювати банківську діяльність та виключення з Державного реєстру банків, що мали місце; визначають Боржника як господарюючий суб`єкт, а не як банківську установу;
2)           порушення апеляційним судом принципу незворотності дії закону у часі через безпідставне застосування апеляційним судом для задоволення апеляційний скарг НБУ та Фонду Закону України від 13.05.2020 № 590-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності", який не може бути підставою для участі Фонду та його уповноважених осіб в управлінні ПАТ "Злато"; а також неврахування при цьому висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 22.02.2017 у справі №    592/1809/15-ц;
3)           безпідставне посилання апеляційного суду у своїх висновках у цій справі на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 щодо неможливості переходу прав від господарюючого суб`єкта - банку до господарюючого суб`єкта без статусу банківської установи, оскільки вказане рішення прийнято у правовідносинах, що не є подібними із правовідносинами у цій справі.
10.          Розглядаючи касаційну скаргу у цій справі, Суд також встановив, що:
-          Верховний    Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, ухвалюючи 14.11.2018 постанову у справі № 905/1328/17 за результатами перегляду судових рішень про розгляд грошових вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис", окрім іншого, керуючись положеннями Закону про банкрутство, дійшов висновку про застосування положень цього Закону у справі про банкрутство ПАТ    "АКБ    "Базис", що порушена та розглядається на підставі спеціальних норм Закону про банкрутство, беручи до уваги, зокрема:
-          підстави для виникнення вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якими останній зазначає дії, пов`язані із прийняттям та реалізацією адміністративного акту суб`єкта владних повноважень, а саме постанови Правління НБУ №    357 від 23.08.2012 "Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Базис" (м. Харків)";
-          встановлені судами обставини визнання протиправною та скасування постанови Правління НБУ від № 357 від 23.08.2012 "Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Базис" (м. Харків)" (постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2014 у справі №    826/2238/13   а, що залишена без змін ухвалою Київського адміністративного апеляційного суду 21.10.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.12.2014);
-          встановлені судами обставини щодо статусу ПАТ "АКБ "Базис", на момент порушення провадження у справі № 905/1328/17 про банкрутство та на момент звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з грошовими вимогами до боржника, як такого суб`єкта, який не є учасником Фонду, оскільки втратив статус банку, був виключений з Державного реєстру банків НБУ та не мав банківської ліцензії на право здійснення банківської діяльності.
11.          Крім наведеного Суд зазначає про перебування на розгляді суду касаційної інстанції іншої справи про банкрутство юридичної особи, щодо якої було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора. 
12.          У зв`язку із викладеним з метою розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо здійснення провадження у разі ініціювання справи про банкрутство за правилами Закону про банкрутство щодо юридичної особи, стосовно якої було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора, Суд у справі №    910/4475/19 дійшов висновків:
-          про необхідність вирішити питання щодо наявності чи відсутності підстав для відступу від правової позиції Верховного Суду у складі іншої колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеної у справі №    905/1328/17, щодо застосування положень Закону про банкрутство до юридичної особи, щодо якої було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора, яке в подальшому скасовано рішенням суду; 
-          про необхідність уточнення питання щодо допустимості застосування спеціального нормативного акту з питань банкрутства: Закону про банкрутство та/або Кодексу України з процедур банкрутства, що введений в дію з 21.10.2019; до юридичних осіб, щодо яких було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора, у тому числі  коли відповідне рішення в подальшому скасовано рішенням суду.
13.          Відповідно до частини 1 статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї палати або у складі такої палати. 
14.          Положеннями частин 1, 3, 4 статті 303 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.
15.          З огляду на викладене, враховуючи висновок необхідності уточнення питання застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, та враховуючи перебування у провадженні Верховного Суду аналогічної справи, а також з огляду на можливе відступлення від відповідної правової позиції, викладеної у справі №    905/1328/17, з метою формування єдиної правозастосовчої практики, Суд дійшов висновку про необхідність передати справу №    910/4475/19 на розгляд Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду.
На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

УХВАЛИВ:
Справу № 910/4475/19 за заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" про визнання банкрутом передати на розгляд Верховного суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Васьковський
Судді                                                                                          В.В. Білоус
                                                                                          В.Я. Погребняк