Справа № 442/30/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І. 
Провадження № 22-ц/811/1813/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В. 
Категорія: 96

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І., 
за участі секретаря: Сеньків Х.І.
з участю представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Молокуса Богдана Володимировича про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Молокуса Богдана Володимировича про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_5 , яку вона поховала за власний кошт, а пізніше встановила на її могилі пам`ятник, на що всього нею було витрачено 19658 гривень. 
Донька ОСОБА_5 - ОСОБА_6 хворіла на тяжку онкологічну хворобу, через що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, тому похованням бабусі ОСОБА_5 повністю займалася вона. 
Після смерті бабусі їй на руки було видано лікарське свідоцтво про смерть №97 від 01 червня 20017 року, на підставі якого вона отримала свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 07 червня 2017 року.
Зазначила, що вона постійно проживала разом з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, що вбачається з Акту №52 від 06 грудня 2019 року, з Акту №53 06 грудня 2019 року та довідки за №380 від 06 грудня 2019 року, складених Комунальним підприємством «Міський сервіс» Стебницької міської ради Львівської області. 
У вказаних документах зазначено проте, що вона без реєстрації постійно проживала в будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю бабусею ОСОБА_5 з вересня 2016 року по день її смерті. Це було викликано тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тяжко хворіла та їй був потрібний щоденний догляд та допомога, оскільки вона зовсім не ходила та не могла себе обходити в побуті. 
У зв`язку з тяжким станом здоров`я бабусі, вона самотужки не могла справитися з її доглядом. Її чоловік ОСОБА_7 також здійснював догляд за ОСОБА_5 з 29 лютого 2016 року по 31 травня 2017 року, що вбачається з довідки від 09 грудня 2019 року за №959. 
Зазначені обставини зумовлювали необхідність постійного проживання разом з бабусею ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 . 
Оскільки їй необхідно в судовому засіданні встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем, у неї виникла необхідність звернутися до суду.
Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 березня 2020 року позов задоволено. 
Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , разом з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме: 01 червня 2017р. в будинку АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
Заочне рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на те, щосуд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення лише на підставі Акту №52 від 01 червня 2019 року, Акту №53 від 01 червня 2019 року, виданих КП «Міський Сервіс» Стебницької міської ради, Довідки №380 від 06 грудня 2019 року, виданої КП «Міський Сервіс» Стебницької міської ради.
Вказує, що зазначені Акти та Довідка, які складені КП «Міський сервіс» Стебницької міської ради Львівської області, є не належними доказами. Так як будинок по АДРЕСА_1 ніколи не перебував та не перебуває на балансі та обслуговуванні даного підприємства, жодних угод не укладалося, що підтверджується Повідомленням КП «Міський сервіс» від 05 червня 2020 року №840 (копія додається).
Зазначає, що КП «Міський сервіс» Стебницької міської ради Львівської області не уповноважений орган жодним нормативно-правовим документом на складення таких Актів про проживання. Більше того, дані Акти складала бухгалтер даного підприємства - ОСОБА_8 , до посадової інструкції якої не входять дані повноваження.
Також зазначає, що товарний чек, який видано на витрати на купівлю похоронної атрибутики, видано ФОП – ОСОБА_9 , яка зареєстрована у м. Бориславі, а похорон бабусі відбувався у м. Стебнику, крім того, купівля похоронної атрибутики та пам`ятника ніяк не може підтверджувати постійне проживання з померлим.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 березня 2020 року скасуванню на підставі пп. 1-3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, ОСОБА_3 постійно проживала з ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 на час смерті останньої – ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується Актами №52, №53 від 01 червня 2019 року та Довідкою №380 від 06 грудня 2019 року, виданих КП «Міський Сервіс» Стебницької міської ради.
З таким висновком суду погодитися не можна із наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . 
Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 червня 2017 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років, про в Книзі реєстрації смертей зроблено запис за №127.
На час смерті ОСОБА_5 у її житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , що стверджується довідкою Стебцицької міської ради №354 від 17 березня 2020 року (а.с.55).
ОСОБА_6 , згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 13 квітня 2018 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 07 березня 2006 року, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 48 років, про в Книзі реєстрації смертей зроблено запис за №43.
Як убачається із копій Актів за №52, №53 від 06 грудня 2019 року, виданих КП «Міський Сервіс» Стебницької міської ради Львівської області, ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_2 , а фактично проживала без реєстрації з вересня 2016 року по червень 2017 року з бабусею ОСОБА_5 , 1931 року народження до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 (а.с.13 зв.;14)
Згідно довідки за №380 від 06 грудня 2019 року, виданої КП «Міський Сервіс» Стебницької міської ради Львівської області, ОСОБА_3 , з вересня 2016 року по червень 2017 року, проживала постійно без реєстрації до дня смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 (а.с.14 зв.)
У той же час, Акти за №52, №53 від 06 грудня 2019 року та Довідка №380 від 06 грудня 2019 року, які складені КП «Міський сервіс» Стебницької міської ради Львівської області не свідчать про факт постійного проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В суді апеляційної інстанції встановлено, що дані Акти та Довідка складалися у грудні 2019 року, вже після смерті ОСОБА_5 . 
У період з вересня 2016 року по 01 червня 2017 року представниками КП «Міський Сервіс» Стебницької міської ради не здійснювався огляд будинковолодіння по АДРЕСА_1 на предмет постійного проживання у ньому ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 , що підтверджено повідомленням КП «Міський сервіс» Стебницької міської ради від 05 червня 2020 року №840 (а.с.88).
Також в суді апеляційної інстанції були допитані ряд свідків за клопотанням сторін. 
Свідок ОСОБА_3 показала, що місцем її прописки є АДРЕСА_2 та вона проживає там на даний момент. Однак, у зв`язку з тим, що її бабця була важко хворою, це зумовлювало необхідність проживання з бабцею, оскільки вона потребувала постійної її присутності та допомоги. ОСОБА_6 не могла здійснювати догляд за ОСОБА_5 , оскільки сама була важко хворою після операції та мала онкологічне захворювання. У зв`язку з цим, вона проживала з спадкодавцем з вересня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми, на час проживання з спадкодавцем старшій дитині було 11 років та 1 рік молодшій. У догляді за дітьми допомагав чоловік та його батьки. Стверджує, що внук спадкодавця ОСОБА_1 має наркотичну залежність.
Зазначила, що є ризик відчуження спадкового майна внуком та ствердила, що хоче частину такого майна зберегти. Зазначила, що відповідач ОСОБА_1 не проживає у спірному будинку, не займається підтримкою майна у належному стані, не оплачує комунальні послуги. Стверджувала, що не претендує на спірне майно повністю, не заперечує проти проживання відповідача у спірному будинку. Зазначила, що після смерті бабці, вона займалась похованням померлої за власні кошти та за власні кошти встановила на її могилі пам`ятник. Зазначила, що ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_12 не займались доглядом за важко хворою бабцею. Ствердила, що встановлення факту проживання дасть змогу оформити спадщину та зберегти родинне майно. Заповіту на неї не було. 
Свідок ОСОБА_13 показав, що він є сусідом ОСОБА_5 та зазначив, що ОСОБА_14 не проживала зі спадкодавцем у період з вересня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ствердив, що під час хвороби бабці, догляд за нею здійснював ОСОБА_12 .
Погіршення стану здоров`я ОСОБА_15 відбулось після смерті бабці. 
Свідок ОСОБА_16  показав, що він є сусідом  ОСОБА_5  та, що не може підтвердити проживання ОСОБА_3 із спадкодавцему період з вересня 2016 року до 01 червня 2017 року. Зазначив, що інколи ОСОБА_3 приходила провідувати бабцю, однак постійно з нею не проживала.
Ствердив, що з бабцею проживала ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та тітка ОСОБА_17 . 
Зазначив, похорон померлої здійснила донька ОСОБА_15 . Погіршення стану здоров`я ОСОБА_15 (дочки) за час життя бабці не було, оскільки навіть після смерті останньої ОСОБА_15 продовжувала ходити на роботу. 
Свідок ОСОБА_18 показав, що ОСОБА_3 не проживала із спадкодавцем жодного дня. Зазначив, що ОСОБА_15 хворіла. Догляд за ОСОБА_5 постійно здійснювала тітка ОСОБА_17 , яка з нею проживала. 
Свідок ОСОБА_19  показав, що він є сусідом бабці та зазначив, що   ОСОБА_14  не проживала зі спадкодавцему період з вересня 2016 року до 01 червня 2017 року. 
Ствердив, що ОСОБА_20 почала проживати у будинку після смерті бабці.
Зазначив, що у нього була розмова із ОСОБА_20 , під час якої остання повідомила, що їй потрібен свідок, який підтвердить, що вона проживала зі спадкодавцем.
Отже, всі свідки, крім ОСОБА_3 , беззаперечно стверджували про те, що остання не проживала постійно з ОСОБА_5 у період з вересня 2016 року до 01 червня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки була зареєстрованою за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 , де проживала з чоловіком та двома малолітніми дітьми, одній із яких був лише один рік.
Догляд за ОСОБА_5 в останні роки її життя здійснювала її дочка ОСОБА_6 та тітка ОСОБА_17 .
Системний аналіз зазначених показань свідків в сукупності з іншими письмовими документами, свідчить про те, що позивачкою  ОСОБА_3  не доведено факту її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, що є підставою для відмови у позову.
Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.
Колегія суддів звертає увагу на те, що з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене в заочному порядку без участі відповідача, що виключає можливість констатації судом першої інстанції відсутність заперечень чи оспорення фактів, на які посилався позивач у позовній заяві та у судових засіданнях.
З урахуванням вищезазначеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 березня 2020 року скасуванню на підставі пп. 1-3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 375, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 березня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Молокуса Богдана Володимировича про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1152 гривні 60 копійок судових витрат.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 08 червня 2021 року.
Головуючий:                                                                Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Приколота Т.І.

Мікуш Ю.Р.