Ухвала
Іменем України 
03 червня 2021 року
м. Київ
Справа № 524/2681/15
Провадження № 51 – 2721 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11 грудня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 березня 2021 року,
встановив:
Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від                11 грудня 2020 року, залишеною без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 березня 2021 року, заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 06 травня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 396 ч. 1 КК України, залишено без задоволення.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. 
Так, відповідно до пунктів 4 та 5 статті 427 КПК України у касаційній скарзі необхідно зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, обґрунтувати їх, зазначивши у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України. 
Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судових рішень з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України.
Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги не додано копії ухвали місцевого суду від 11 грудня 2020 року. 
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження. 
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3