Постанова
Іменем України                   
 
20 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 824/183/20
 
провадження № 61-1922ав21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
секретаря судового засідання - Рудики Ю. С.,
 
учасники справи:
заявник (стягувач) - компанія РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH),
боржник (особа, яка подала апеляційну скаргу) - Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»,
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду           (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року у складі судді Гаращенка Д. Р. у справі за заявою РС Інтернешнл ГмбХ (RS International CmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 08 листопада 2017 року у справі 
№ М-89/2017 за позовом РС Інтернешнл ГмбХ (RS International CmbH) до Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст вимог заяви
У жовтні 2020 року РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) звернулося до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 08 листопада 2017 року у справі 
№ М-89/2017 за позовом РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) до Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»), про стягнення заборгованості.
Заява мотивована тим, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації 
від 08 листопада 2017 року № М-89/2017 стягнуто з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь РС Інтернешнл ГмбХ 
(RS International GmbH) на виконання договору від 25 березня 2013 року 
№ RS-Zalk-2013 заборгованість у розмірі 6 121 293,48 дол. США 
вартості поставленого, проте неоплаченого товару, неустойку в розмірі 
306 061,97 дол. США, відшкодування витрат заявника у розмірі 
73 637,00 дол. США зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів.
Рішення набрало законної сили 08 листопада 2017 року та станом на дату подання заяви боржником добровільно не виконано.
Ураховуючи зазначене, РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) просило суд:
- визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 08 листопада 2017 року у справі № М-89/2017 про стягнення заборгованості з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» 
у розмірі 6 500 992,45 дол. США, з яких: 6 121 293,48 дол. США - основна заборгованість, 306 061,97 дол. США - неустойка, 73 637,00 дол. США - відшкодування витрат заявника зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів;
- видати представнику РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 08 листопада 2017 року у справі № М-89/2017 про стягнення заборгованості з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» 
у розмірі 6 500 992,45 дол. США, з яких: 6 121 293,48 дол. США - основна заборгованість, 306 061,97 дол. США - неустойка, 73 637,00 дол. США - відшкодування витрат заявника зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів;
- стягнути з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу 
у розмірі 1 051,00 грн.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і мотиви його прийняття
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року заяву 
РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) задоволено частково.
Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації 
від 08 листопада 2017 року у справі № М-89/2017 про стягнення заборгованості з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» 
на користь РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) заборгованості 
у розмірі 6 121 293,48 дол. США, неустойки у розмірі 306 061,97 дол. США, 
а також 73 637,00 дол. США на відшкодування витрат позивача зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів, а всього 6 500 992,45 дол. США.
Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 08 листопада 2017 року у справі № М-89/2017 про стягнення 
з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь 
РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) заборгованості у розмірі 
6 121 293,48 дол. США, неустойки у розмірі 306 061,97 дол. США, 
73 637,00 дол. США на відшкодування витрат позивача зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів, а всього 6 500 992,45 дол. США.
Стягнуто з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) судовий збір у розмірі 
1 051,00 грн.
Ухвала Київського апеляційного суду мотивована тим, що позов до арбітражного суду подано належною стороною, рішення міжнародного арбітражного суду не суперечить арбітражній угоді, не порушує публічний порядок України, є обов`язковим для сторін та підлягає виконанню, тому заява РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 08 листопада 2017 року у справі № М-89/2017 про стягнення з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» заборгованості підлягає задоволенню.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У лютому 2021 року АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»  звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права. 
Зазначає, що виконання та визнання іноземного арбітражного рішення Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації несумісне з основами правопорядку держави, 
а події, які сталися в Україні, починаючи з лютого-березня 2014 року, 
та визнання Російської Федерації країною-агресором щодо України вплинули на приватноправові відносини, що склалися між АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» та РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) на підставі договору від 23 грудня 2013 року та на їх зобов`язання, що виникли на підставі цього договору.
Вважає, що рішенням міжнародного комерційного арбітражу порушується публічний порядок України і з огляду на те, що рішення передбачає стягнення коштів в іноземній валюті.
Крім того, боржника, АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», 
не було належним чином сповіщено про призначення арбітра, арбітражний розгляд та він не отримував документи (позовні матеріали, повістки, рішення суду), у зв`язку з чим було порушено право боржника на подання заперечень на позов.
Вказує, що у разі задоволення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палатіРосійської Федерації від 14 грудня 2017 року 
у справі № М-89/2017 та видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення вищезазначені обставини унеможливлять виконання рішення до завершення приватизації об`єкта.
 
Позиція інших учасників справи
У квітні 2021 року РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) подало відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на безпідставність її доводів.
Зазначає, що вирішення спору Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації відповідає публічному порядку України, стягнення коштів в іноземній валюті відповідає вимогам законодавства України, боржника було належним чином сповіщено про дату розгляду справи в арбітражі. 
Вказує, що спірні правовідносини ґрунтуються на домовленості сторін, а зі змісту договору не встановлено факту застосування норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає в колізію з чинним цивільним законодавством України, а отже, вирішення спору Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації відповідає публічному порядку України.
Зазначає, що наявність зведеного виконавчого провадження, яке зупинено 
у зв`язку із приватизацією об`єкта в 2020 році, належність 68 % акцій товариства державі, не можуть розглядатися як підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
 
Провадження у суді апеляційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року справу призначено 
до судового розгляду. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
25 березня 2013 року між РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) та 
ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» укладений договір 
№ RS-Zalk-2013, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору алюмінієву продукції.
Підпунктом 9.1.6 пункту 9.1 вказаного договору визначено, що всі суперечки, протиріччя чи вимоги, що виникають з цього Договору або 
у зв`язку з ним, в тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають оскарженню у Міжнародному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації відповідно до його Регламенту. До цього договору та усіх відносин, пов`язаних з ним, застосовується законодавство Російської Федерації.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо оплати поставленого товару РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації з позовною заявою до ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості у розмірі 
6 427 355,45 дол. США.
Арбітром зі сторони позивача обрано Губіна Є. П. , запасним арбітром - Лахно П. Г . Відповідно до підпунктів 6 і 10 §16 Правил арбітражу міжнародних комерційних спорів арбітром зі сторони відповідача призначено Подшибякіна Д. М. , запасним арбітром - Хоцанова Д. А . Згідно 
з підпунктами 7 і 10 § 16 Правил арбітражу головою колегії арбітрів призначено Носирьову О. І., запасним головою колегії арбітрів - 
Окунькова Л. А .
Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 08 листопада 2017 року 
№ М-89/2017 стягнуто з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) заборгованість у розмірі 6 121 293,48 дол. США, неустойку в розмірі 
306 061,97 дол. США, а також 73 637,00 дол. США відшкодування витрат позивача зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів.
Відповідно до рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 08 листопада 
2017 року, 23 червня 2017 року AT «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на адресу: 69032, Україна, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15, були направлені позовні матеріали з листом Міжнародного комерційного арбітражного суду № 1800-М-89/1883, що не були вручені адресату з причини відмови відповідача від їх отримання, що підтверджується повідомленням кур`єрської служби.
Про призначення справи до слухання на 27 вересня 2017 року сторони були проінформовані повідомленням (лист Міжнародного комерційного арбітражного суду від 15 серпня 2017 року № 1800-М-89/2375). Відповідачеві повістка не була вручена з причини відмови адресата у її отриманні, що підтверджується повідомленням кур`єрської служби.
Позиція суду апеляційної інстанції, застосовані норми права та мотиви, 
з яких виходить суд при прийнятті постанови
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Відповідно до частин першої та третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, 
з особливостями, встановленими цією главою. 
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача і пояснення представників та дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Під визнанням та виконанням рішення іноземного суду розуміється процедура поширення законної сили такого рішення на територію України 
і застосування засобів його примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Правовідносини щодо визнання та виконання рішень міжнародних комерційних арбітражів в Україні урегульовані статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 
1958 року (далі - Нью-Йоркська Конвенція), яка набула чинності для України 
10 січня 1961 року, статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та положеннями розділу IX ЦПК України.
Нью-Йоркська Конвенція 1958 року зобов`язує державу, що її підписала, визнавати іноземні арбітражні рішення обов`язковими та виконувати їх. До визнання та виконання іноземних арбітражних рішень не повинні застосовуватися істотно більш обтяжливі умови, ніж ті, які існують для визнання і виконання «внутрішніх» рішень (стаття III).
У Нью-Йоркській Конвенції 1958 року встановлені однакові для всіх держав-учасниць вичерпні, такі, що не підлягають розширеному тлумаченню, переліки: по-перше, документів, які сторона має надати органу «компетентної влади» у разі звернення з клопотанням про визнання 
і примусове виконання арбітражного рішення, і, по-друге, підстав, з яких компетентний суд може відмовити у визнанні і виконанні арбітражного рішення. 
Визначення органу, до компетенції якого належить розгляд клопотання про визнання і виконання арбітражного рішення, а також процедура розгляду таких клопотань здійснюється відповідно до норм національного законодавства тієї держави, де запитується визнання і виконання рішення.
Відповідно до положень частини першої статі 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.
Форма, зміст заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, документи, що до неї додаються, визначені статтею 476 ЦПК України 
На рівні внутрішнього законодавства правило обов'язковості визнання та виконання арбітражного рішення при поданні до компетентного суду письмового клопотання закріплено у частині першій статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, однак положення, передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовуються і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном (стаття 1). 
За результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення (стаття 479 ЦПК України).
Статтею V Нью-Йоркської Конвенції та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє 
у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.
Згідно з статтею 478 ЦПК України суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу:
1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:
а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, 
а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або
б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або
в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або
г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або
ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або
2) якщо суд визнає, що:
а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або
б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
Відповідно до пункту (b) частини першої статті V Нью-Йоркської Конвенції 
у визнанні та виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямоване, тільки якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем, де проситься визнання і приведення у виконання, докази того, що сторона, проти якої винесене рішення, не була належним чином повідомленою про призначення арбітра або про арбітражний розгляд чи з інших причин не могла надати свої пояснення. 
Аналогічні положення містяться у пункті б) частини першої статті 478 ЦПК України, якими передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення. 
У апеляційній скарзі АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» вказує на те, що товариство не було належним чином повідомлене про призначення арбітра, арбітражний розгляд та не отримувало документи (позовні матеріали, повістки, рішення суду).
Верховний Суд відхиляє такі доводи, оскільки за змістом рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 08 листопада 2017 року, ухваленого в справі № М-89/2017, 23 червня 2017 року ПAT «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на адресу: 69032, Україна, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15, були направлені позовні матеріали, що не були вручені адресату 
з причини відмови відповідача від їх отримання, що підтверджується повідомленням кур`єрської служби.
Про призначення справи до слухання на 27 вересня 2017 року сторони були проінформовані повідомленням від 15 серпня 2017 року. Відповідачеві повістка не була вручена з причини відмови адресата у її отриманні, що підтверджується повідомленням кур`єрської служби.
Відповідно до пункту 5 § 10 Правил арбітражу міжнародних комерційних спорів МКАС повідомлення вважається отриманим у день, коли воно отримано стороною або коли воно повинно було бути отримано, якщо його відправили відповідно до попередніх пунктів цього параграфу, в тому числі, коли особа не з`явилася, щоб отримати повідомлення, відмовилася від його отримання або не знаходиться або не проживає за відповідною адресою.
Пункт 4 § 30 Правил арбітражу міжнародних комерційних спорів МКАС передбачає, що неявка сторони, яку належним чином сповіщено про час та місце слухання, не перешкоджає його проведенню та винесенню арбітражного рішення, крім випадків, якщо сторона, яка не з`явилась, не подала завчасно клопотання у письмовій формі про відкладення усного слухання справи з причини, визнаної третейським судом поважною.
Відповідач відмовився від отримання копії позовної заяви, повістки про слухання справи, а тому колегія арбітрів дійшла висновку про те, що товариство було належним чином повідомлено Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації про початок та проведення арбітражного розгляду і спір може бути розглянутий по суті за його відсутності.
Таким чином, матеріалам справи підтверджено факт належного повідомлення АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про арбітражний розгляд. 
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених пунктом (b) частини першої статті V Нью-Йоркської Конвенції, відповідно, і пункті б) частини першої статті 478 ЦПК України для відмови 
у наданні дозволу на виконання запитуваного рішення. 
Положеннями пунктів 4.1, 5.1.2, 9.1 договору від 25 березня 2013 року 
№ RS-Zalk-2013 встановлено, що оплата товару та пені передбачена 
у доларах США.
Згідно з частиною шостою статті 479 ЦПК України якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено 
в іноземній валюті або валютах, суд, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення 
в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.
Відповідна заява стягувача про визначення суми стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали у матеріалах справи відсутня.
Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 08 листопада 2017 року 
№ М-89/2017 стягнуто з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH) заборгованість у розмірі 6 121 293,48 дол. США, неустойку в розмірі 
306 061,97 дол. США, а також 73 637,00 дол. США - відшкодування витрат позивача зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише коли суд визначить, що: об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України, арбітражне рішення суперечить публічному порядку (orde public) України. 
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно несумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. Відмова в застосуванні права іноземної держави не може ґрунтуватися лише на відмінності правової, політичної або економічної системи відповідної іноземної держави від правової, політичної або економічної системи України. 
Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.
Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, 
непорушення територіальної цілісності тощо.
Під публічним порядком у цьому та інших випадках, коли незаподіяння йому (публічному порядку) шкоди обумовлює можливість визнання і виконання рішення, належить розуміти правопорядок держави, визначені принципи 
і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються 
її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). 
Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують фундаментальні принципи справедливості і правосуддя, які діють в державі. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів.
Необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і буде носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших країнах.
Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення порушуватиме частину першу статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти (рішення у справі «Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 301-В).
Застереження про публічний порядок у загальному вигляді сформульоване 
у міжнародних конвенціях. Зокрема, у статті 6 Конвенції ООН про право, що застосовується до міжнародної купівлі-продажу товарів, від 15 червня 
1995 року встановлено, що в кожній із держав, які домовляються, застосування права, визначеного цією Конвенцією, може бути виключено 
з мотивів публічного порядку. Таке ж правило встановлене у статті 18 Конвенції ООН про право, що застосовується до договорів міжнародної купівлі-продажу товарів від 22 грудня 1986 року.
Враховуючи вищенаведене, посилання на порушення публічного порядку може мати місце тільки у випадках, коли виконання іноземного арбітражного рішення несумісне з основами правопорядку держави.
АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» не надано суду належних та допустимих доказів того, що надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації створює загрозу для національної безпеки та економіки країни.
Судом першої інстанції встановлено, що спірні правовідносини виникли на підставі договору про постачання алюмінієвої продукції, укладеного 
25 березня 2013 року 
Обставини, встановлені рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави України, вказане рішення ухвалено виключно щодо боржника - ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що виконання зазначеного рішення, яке поширює свою дію тільки на боржника, не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям.
ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» не віднесено до підприємств оборонно-промислового комплексу, внесеного до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, отже, відсутні підстави для застосування положень частини другої статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право».
Між тим, спірні правовідносини у межах розгляду цієї справи ґрунтуються на домовленості сторін (на договірних засадах), з яких не вбачається застосування норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає 
в колізію з чинним цивільним законодавством України.
Арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям, оскільки це рішення ухвалено виключно стосовно боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, поширює свою дію тільки на боржника.
З огляду на зазначене доводи касаційної скарги про те, що рішенням міжнародного комерційного арбітражу порушується публічний порядок України, є безпідставними.
Київський апеляційний суд, встановивши, що підстав, передбачених 
статтею 478 ЦПК України для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу не встановлено, 
а РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH), звертаючись до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації, ухваленого у справі № М-89/2017, дотрималась визначеного статтею 475 ЦПК України порядку та строку на подання вказаної заяви та додала перелік документів, передбачений статтею 476 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», дійшов правильного висновку про задоволення заяви РС Інтернешнл ГмбХ (RS International GmbH).
Оскільки рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації набрало чинності 
і підлягає негайному виконанню, проте добровільно боржник його 
не виконує, а також враховуючи відсутність визначених цивільним процесуальним законодавством підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на його виконання, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком Київського апеляційного суду про наявність підстав для задоволення заяви РС Інтернешнл ГмбХ(RS International GmbH).
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, встановивши відсутність підстав для скасування ухвали Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної 
ухвали - без змін.
Керуючись статтями 24, 268, 351, 368, 375, 381-384, 478, 480 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 11 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                         І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк