Справа № 161/6457/20 	Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І. Б. 	
Провадження № 22-ц/802/407/21  Категорія: 8 	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
12 травня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,
з участю секретаря судового засідання – Савчук О. В.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Луцької міської ради про поділ житлового будинку в натурі, шляхом виділу в натурі частки із спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року,  
                                        В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21 вересня 1998 року, виданого державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Сушик Л. А., є власником 41/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласником 59/100 частки вказаного житлового будинку є відповідач по справі ОСОБА_2 .
Позивач вказувала, що житловий будинок фактично поділено на дві квартири, приміщення коридору та паливна знаходяться у спільному користуванні, хоча документально це не зареєстровано та договір про поділ не укладався, оскільки відповідач заперечує щодо такого розподілу.
Зазначала, що вона хоче виділити свою частку в натурі із спільної часткової власності у вказаному житловому будинку, проте з відповідачем ОСОБА_2 вони не можуть дійти згоди щодо поділу в натурі, а також щодо встановлення нового порядку користування земельною ділянкою у відповідності до часток, що їм належить у житловому будинку.
Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_4 просила суд виділити їй із спільної часткової власності в натурі 41/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як окремий цілий об`єкт нерухомого майна в особисту власність, припинити право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок, визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до її частки у цьому будинку та стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені по справі судові витрати.
За клопотанням представника позивача ОСОБА_4 – ОСОБА_1 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року у цій справі призначена судова будівельно-технічна експертиза на вирішення якої поставлені питання:
- яка дійсна ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ?
- чи є технічна можливість виділу в натурі з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належної позивачу ОСОБА_4 41/100 частки?
- які можливі варіанти виділу в натурі з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належної позивачу ОСОБА_4 41/100 частки?
- які роботи необхідно провести для влаштування двох ізольованих квартир в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у відповідності до ідеальних часток співвласників ОСОБА_4 в частках 41/100 та ОСОБА_2 – 59/100 та який розмір грошової компенсації власнику в разі відхилення від розміру їх ідеальних часток?
- які можливі варіанти користування земельною ділянкою, що призначена для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до ідеальних часток співвласників ОСОБА_4 (41/100) та ОСОБА_2 (59/100) з урахуванням можливих варіантів виділу в натурі з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належної позивачу ОСОБА_4 41/100 частки?
Проведення експертизи доручено експертам ППФ «Експерт-Рівне», яких попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від дачі висновку.
Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_4 .
У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №161/6457/20.
На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу та зупинення провадження у справі скасувати.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Згідно із частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Із позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що сторони по справі не можуть дійти згоди щодо поділу в натурі житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому позивачу належить 41/100 його частки, а відповідачу ОСОБА_2 – 59/100 частки. Крім того, сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування земельною ділянкою, що відповідає розміру їх часток у вказаному житловому будинку.
Клопотання представника позивача ОСОБА_4 – ОСОБА_1 про призначення експертизи судом містить у собі обґрунтування та мотивацію для проведення експертизи.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дотримався вимог цивільного процесуального законодавства щодо доказів та доказування (глава 5 ЦПК України), до яких відносять у тому числі і висновки експертів, урахував, що експертиза необхідна для з`ясування обставин, що мають значення для справи, сторонами не надані відповідні саме висновки експертів із цих самих питань.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 252 та п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи на час її проведення.
Оскаржуваною ухвалою провадження в справі зупинене на час проведення експертизи, чим дотримано вимоги процесуального законодавства.
У своїх доводах апеляційної скарги представник відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_3 покликався на те, що маючи в наявності всі необхідні докази та матеріали для проведення експертизи, позивач не позбавлена була права звернутися безпосередньо до експертної установи, експерта з відповідними питаннями, та за результатами розгляду яких надати суду відповідний висновок. Крім того, висновок експерта, як вид доказу може бути долучений стороною самостійно та не потребує для цього заявлення клопотань в суді, оскільки зазначена в клопотанні позивача експертиза не відноситься до категорії обов`язкових експертиз, що призначаються судом відповідно до ст. 105 ЦПК України. Вважає, що за вказаних обставин правові підстави для задоволення клопотання про призначення експертизи у суду були відсутні, оскільки тільки у разі неможливості позивачем провести експертизу, суд сприяє у її проведенні, шляхом призначення судової експертизи.
Однак, такі доводи апеляційної скарги є надуманими, необґрунтованими та спростовуються положеннями пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 103 ЦПК України, а саме для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо і сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Зазначена в клопотанні позивача експертиза, яка не відноситься до категорії обов`язкових експертиз, що призначаються судом відповідно до ст. 105 ЦПК України, не є підставою для відмови у призначенні експертизи, якщо існує сукупність умов, зазначених у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 103 ЦПК України. Крім того, надуманими та помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано відомостей щодо того, що проведення експертизи згідно вимог ст. 106 ЦПК України для неї є утрудненим чи неможливим, оскільки наведена правова норма не містить таких положень, а стосується проведення експертизи на замовлення учасника справи. 
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до постановлення помилкової ухвали. 
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд                                                 
                                                   У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2020 року у цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: