ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/6807/20	
(суддя Прасов О.О., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
 розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі №280/6807/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЄПК Україна» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄПК Україна» 05 травня 2020 року звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000179/2 від 16.09.2020 року та визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00336 від 16.09.2020 року.
26.10.2020 року представником позивача, з посиланням на ч.7 ст.139 КАС України, подано до суду заяву про намір стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу у справі (т.1 а.с.111-112).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року позов задоволено повністю (т.1 а.с.201-206).
01 лютого 2021 року представником позивача, з посиланням на ч.7 ст.139 КАС України, засобами поштового зв`язку надіслано до суду заяву про стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача витрат на правничу допомогу у цій справі у розмірі 20000 грн. (т.2 а.с.1-2).
15 лютого 2021 року Запорізьким окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким заяву ТОВ «ЄПК Україна» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – задоволено частково. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. В іншій частині заяви відмовлено.           
Додаткове рішення суду мотивовано тим, що вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначених у наданих до суду документах, не є співмірною з фактично виконаними послугами та роботами, а тому з урахуванням вимог ч.5 ст.134 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу лише у сумі 8000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.            
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що заявлені витрати на правничу допомогу є штучно завищеними, не співмірними із складністю справи та об`ємом виконаних робіт. 
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Так, з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача до матеріалів справи долучено:
-          копію договору №С183-ЗП про надання правової допомоги від 17.09.2020 року із зазначенням гонорару за надання правової допомоги у сумі 25000,00 грн; 
- копію додаткової угоди від 18.09.2020 року до договору про надання правової допомоги №С184-ЗП від 18.09.2020 року;
- копію акта №С184-ЗП/1 від 27.01.2021 прийому-передачі виконаних робіт за договором №С184-ЗП про надання правової допомоги на суму 20000,00 грн (т.2 а.с.6);
- копію рахунку №С184-ЗП/1 від 24.09.2020 на суму 25000,00 грн (т.2 а.с.3);
- копію платіжного доручення №2158 від 02.10.2020 на суму 25000,00 грн (т.2 а.с.4).
В акті №С184-ЗП/1 від 27.01.2021 року прийому-передачі виконаних робіт за договором №С184-ЗП про надання правової допомоги зазначено: «Повний супровід справи №280/6807/20 в Запорізькому окружному адміністративному суді за позовом ТОВ «ЄПК Україна» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000179/2 від 16.09.2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00336 від 16.09.2020 року: підготовка та подача до суду позовної заяви 28.09.2020 року, підготовка та подача до суду відповіді на відзив на позовну заяву 17.11.2020 року, підготовка та подача до суду заяви про намір стягнення витрат на правничу допомогу 21.10.2020 року, участь адвоката у судових засіданнях, призначених на 16.11.2020, 25.11.2020, 11.01.2021, 27.01.2021; сума з ПДВ 20000,00 грн» (т.2 а.с.6).           
Відповідно до  статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За приписами частин першої - третьої  статті 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частинами п`ятою-сьомою статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій  статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Як вбачається з акта №С184-ЗП/1 від 27.01.2021 року прийому-передачі виконаних робіт за договором №С184-ЗП про надання правової допомоги в ньому зазначено перелік послуг які погодили сторони та їх вартість.
При цьому, зазначений акт не містить зазначення часу, витраченого адвокатом на виконання робіт (надання послуг) зазначених в цьому акті, а містить лише перелік робіт та загальну суму їх вартості, що свідчить про формальне складення сторонами такого акта та неможливість визначення співмірності витраченого часу на надані послуги, їх співмірність зі складністю.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що зазначення часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) у відповідності до пункту 2 частини 5 статті 134 КАС України необхідно для визначення співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката.
Так, складення позовної заяви у цій справі не потребувало від адвоката додаткових зусиль та знань, оскільки правова позиція щодо спірних відносин висловлювалась як Верховним Судом України так і Верховним Судом.
Зміст відповіді на відзив на позовну заяву (т.1 а.с.167-168) не містить нових обґрунтувань щодо спірних відносин, як наслідок підстав вважати, що її написання потребувало від адвоката додаткових зусиль та знань не має підстав.
Підготовка та подача до суду заяви про намір стягнення витрат на правничу допомогу 21.10.2020 року (т.1 а.с.111-112) не є документом, який впливає на вирішення справи по суті, а тому підстав для відшкодування витрат правничої допомоги за його підготовку та подачу не має.
Щодо витрат на участь адвоката у судових засіданнях, призначених на 16.11.2020, 25.11.2020, 11.01.2021, 27.01.2021 слід зазначити.
Так, судове засідання призначене на 16.11.2020 року не відбулося у зв`язку з знаходженням головуючого судді у справі – Калашник Ю.В. на лікарняному (т.1 а.с.165).
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року розгляд справи відкладено до 11.01.2021 року (т.1 а.с.181), доказів участі представника позивача у судовому засіданні 25.11.2020 року матеріали прави не містять.
Судове засідання, яке відбулося 11 січня 2021 року  тривало 30 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання від 11.01.2021 року (т.1 а.с.191-192).
Судове засідання, яке відбулося 17 січня 2021 року тривало 12 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання від 17.01.2021 року (т.1 а.с.199).
Враховуючи те, що адвокатом в порушення вимог пункту 2 частини 5 статті 134 КАС України не зазначено часу, витраченого ним на виконання відповідних робіт (надання послуг), при цьому розмір заявленої суми правничої допомоги зазначений в акті від 27.01.2021 року є завищеним та не відповідає фактично наданим послугам, оскільки до них включено послуги, які фактично не надавалися, а саме участь адвоката у судових засіданнях 16.11.2020, 25.11.2020, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення розміру його відшкодування.
При цьому, враховуючи факт того, що адвокатські послуги з підготовки та подачі позовної заяви, відповіді на відзив,  у часті адвоката у судових засіданнях 11.01.2021 року та  27.01.2021 року у цій справі були надані, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу до 8000 грн.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення, а додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі №280/6807/20 – без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко