ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 р.	Справа № 480/4170/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька) від 11.11.2020 року (повний текст складено 20.11.20 року) по справі № 480/4170/20
за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України"
до Головного управління ДПС у Сумській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДП "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області № 0004413304, № 0004383304, № 0004403304 від 10.04.2020 р.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення є неправомірними з підстав пропуску ГУ ДПС у Сумській області строків давності донарахування (визначення) грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а тому донараховані у податкових-повідомленнях рішеннях грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору є незаконними.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі №480/4170/20 позовні вимоги задоволено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.
В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 24.01.2020 по 12.02.2020 Головним управлінням ДПС у Сумській області проведена документальна планова виїзна перевірка ДП "ДГ "Іскра" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.11.2016 по 30.09.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.11.2016 по 30.09.2019, за висновками якої складено акт перевірки від 19.02.2020 №173/18-28-33-04/04312009/3 (далі - Акт перевірки) (а.с.9-36).
Перевіркою встановлені порушення ДП "ДГ "Іскра" вимог: 31.3. ст. 31, п.п. 33.1 ст.33 , п. 54.2. ст. 54, п.п. 54.3.5. п. 54.3. ст. 54 абз. 2 п. 57.1. ст. 57, п. 176.2. ст. 176, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, а саме не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, утриманий із нарахованого доходу до або під час такої виплати за її рахунок у сумі 699306,09 грн., у тому числі за 2018 рік в сумі 350164,65 грн.
За результатами перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.04.2020 № 0004413304 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 40332,30 грн., у т.ч. основний платіж - 11104,23 грн., штрафні санкції - 28197,24 грн. та пені - 1030,83 грн.; № 0004383304 - штраф по податку на доходи фізичних осіб - 37374,67 грн., № 0004403304 про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 1583061,65 грн., у т.ч. за основним платежем - 699306,09 грн., штрафних санкцій - 720096,83 грн. та пені - 163658,73 грн.
Не погодившись з винесеними контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про їх обґрунтованість.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку, як передбачено п. 38.1 ст. 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно із п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.
Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.
Також, відповідно пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
Положеннями пп. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Згідно із п. 171.1 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.
За приписами п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до п. 127.1 ст. 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента.
Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.
Зі змісту акту перевірки вбачається, що в ході проведення перевірки відповідачем встановлено порушення підприємством позивача вимог, зокрема:
п. 31.3. ст. 31, п.п. 33.1 ст. 33 . п. 54.2. ст. 54. п.п. 54.3.5. п. 54.3. ст. 54 абз. 2 п. 57.1. ст. 57, п. 176.2. ст. 176, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4. п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, ДП «ДГ «Іскра» ІСГПС НААНУ», а саме не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, утриманий із нарахованого доходу до або під час такої виплати за її рахунок у сумі 699306,09 грн., в тому числі за 2018 рік в сумі 350164,65 грн. (травень - 31243.48 грн., червень - 45857,32 грн.. липень - 51264,15 грн., серпень - 55764,20 грн., вересень - 46527.80 грн., жовтень - 46845.11 грн., листопад - 36855.64 грн., грудень -35806,95 грн.), за 3 квартали 2019 року в сумі 349141.44 грн. (січень - 35890,79 грн., лютий -33149,26 гри., березень - 38860,58 грн.. квітень - 50060.15 грн., травень - 49090,95 грн., червень - 44932,92 грн.. липень - 51681,95 грн., серпень - 45474.84 грн,. граничний термін сплати податку за вересень не настає);
п.п. 161 п. 10 р. 20 «Інші перехідні положення» Податкового Кодексу України, а саме ДП «ДГ «Іскра» ІСГПС НААНУ», не перераховано до бюджету військовий збір, утриманий із нарахованого доходу до або під час такої виплати за її рахунок за 3 квартали 2019 року в сумі 11104.23 грн. (червень - 2849,35 грн., липень – 4393,27 грн., серпень – 3861,61 грн. граничний термін сплати збору за вересень не настає);
п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, а саме сума податку на доходи фізичних осіб 1189836.09 грн. перерахована до бюджету з порушенням граничних строків сплати, внаслідок чого перевіркою з урахуванням термінів, встановлених п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України буде нарахована пеня;
п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, а саме сума військового збору 118904,16 грн, перерахована до бюджету з порушенням граничних строків сплати, внаслідок чого перевіркою з урахуванням термінів, встановлених п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України буде нарахована пеня;
п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України;
п. 8 ст.9. ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Виходячи з викладеного, нарахування штрафних санкцій та пені за порушення строків погашення грошових зобов`язань, повинно здійснюватись з урахуванням терміну позовної давності (1095 днів).
Судовим розглядом встановлено, що у Акті перевірки зазначено, що перевіркою питань щодо повноти (перерахування до бюджету) податку на доходи фізичних осіб встановлено, що за перевіряємий період з 01.11.2016 р. по 30.09.2019 р. платником податків нараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 1417655,00 грн., перераховано до бюджету податку в сумі 1224840,03 грн., кредиторська заборгованість станом на 01.11.2016 по перерахуванню ПДФО складає 552714,57 грн., станом на 30.09.2019 р. кредиторська заборгованість по перерахуванню ПДФО становить 745529,54 грн., фактично сума нарахованого податку на доходи фізичних осіб за період з 01.05.2018 р. по 30.09.2019 р. ДП "ДГ "Іскра" не сплачена.
Визначена у податковому-повідомленні рішенні сума грошових зобов`язань у розмірі 699306,09 гр. складається з: 552714,57 грн. + 192 814,97 грн. (1417655,00 грн /нарахування/ - 1224840,03 грн /сплата/) - 46 223,45 грн грошові зобов`язання за вересень 2019 року строк сплати якої, у період перевірки не настав.
Як вбачається із змісту самого Акта та розрахунку суми донарахованого податку на формування вказаної заборгованості вплинуло те, що суму ПДФО, яку підприємство позивача сплачувало в рахунок поточних платежів за період з 01.11.2016 р. по 30.09.2019 р. у розмірі 1 224 840,03 грн, було зараховано у погашення наявної податкової заборгованості, в порядку календарної послідовності, яка існувала, на думку ГУ ДПС, станом на 01.11.2016 р. у розмірі 552714,57 грн., строк сплати якої настав 30.11.2016 р.
З урахуванням приписів п. 102.1 ст. 102 ПК України, колегія суддів зазначає, що граничний строк сплати грошових зобов`язань у загальній сумі 642345,86 грн., як зазначається у самому Акті перевірки та розрахунку сум донарахованого податку, що додається до податкового повідомлення-рішення, припадав на наступні дати: 552714,57 грн (нараховано на 01.11.2016 р.) до 30.11.2016 р.; 21910,79 грн. (нараховано за листопад 2016 року) строк сплати 30.12.2016 р.; 19656,18 грн. (нараховано за грудень 2016 року) - 30.01.2017; 24769,04 грн (нараховано за січень 2017 року) - 30.02.2017 р.; 23295,28 грн. (нараховано за лютий 2017 року) строк сплати 30.03.2017 р., у зв`язку з чим частина грошових зобов`язань у розмірі 642345,86 грн. (за період з листопада 2016 року по лютий 2017 року) з грошових зобов`язань з ПДФО у розмірі 699306,09 грн, визначених у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № 0004403304 є безнадійним податковим боргом, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, що в свою чергу впливає на подальший розрахунок суми донарахованого податку, оскільки зазначена в Акті перевірки сума заборгованості позивача станом на 01.11.2016 р. у розмірі 552714,57 грн. є безнадійним податковим боргом, щодо якого минув строк давності, а тому ця сума не повинна враховуватися при визначенні розміру заборгованості ДП "ДГ "Іскра" з ПДФО.
Також колегія суддів зазначає, що при визначенні грошових зобов`язань з військового збору, як зазначається у Акті перевірки, зокрема у п. 3.4, сума кредиторської заборгованості з військового збору станом на 01.11.2016 р. становить 17178,83 грн. Сума нарахованого військового збору за період з 01.11.2016 р. по 30.09.2019 р. складає 120324,55 грн., а сума сплаченого військового збору за той же період складає 122338,99 грн., що свідчить про те, що сума військового збору у розмірі 118904,16 грн. сплачена до бюджету з порушенням граничних строків.
Судовим розглядом встановлено, що визначена у податковому повідомленні-рішенні № 0004413304 сума грошових зобов`язань з військового збору у розмірі 11104,23 грн складається з: 17178,83 грн., 120324,55 грн. (нарахування) - 4060,16 грн. грошові зобов`язання за вересень 2019 року строк сплати якої, у період перевірки не настав.
Як вбачається із змісту самого Акта та розрахунку суми донарахованого військового збору на формування вказаної заборгованості вплинуло те, що суму військового збору, яку позивач сплачував в рахунок поточних платежів за період з 01.11.2016 р. по 30.09.2019 р. у розмірі 122338,99 грн, було зараховано у погашення наявної податкової заборгованості, в порядку календарної послідовності, яка існувала, на думку ГУ ДПС у Сумській області, станом на 01.11.2016 р., у розмірі 17178,83 грн., строк сплати якої настав 30.11.2016 р.
Разом з тим, як правильно вказано судом першої інстанції, врахування цих зобов`язань при винесенні податкових повідомлень-рішень 10.04.2020 р. знаходиться поза межами терміну 1095 днів, що свідчить про відсутність підстав для їх включення зобов`язань до відповідного рішення контролюючого органу.
Щодо визначення відповідачем штрафних санкцій, пені у розмірі 163658,73 грн та штрафу у розмірі 720096,83 грн, за порушення строків сплати ПДФО, судом встановлено наступне.
Так, пеня (колонка 9 Розрахунку) та частина штрафу у розмірі 222703,33 грн. (колонка 10 Розрахунку) за ст. 126 Податкового кодексу нарахована відповідачем на заборгованість у розмірі 1189836.09 грн. (колонка 5 Розрахунку “Перераховано”) за період з 19.04.2017 р. по травень 2018 р., інша частина штрафу у розмірі 497393,50 грн (колонка 11 Розрахунку) за ст. 127 ПК України була нарахована відповідачем за несплату грошових зобов`язань з ПДФО у розмірі 699306,09 грн. за період з травня 2018 року по серпень 2019 року (колонка 8 Розрахунку).
Однак, вказані штрафні (фінансові) санкції були нараховані на суми заборгованості з ПДФО, які були визначені ГУ ДПС у Сумській області за період з грудня 2016 року по травень 2018 року (колонка 7 Розрахунку “Несвоєчасно сплачено”) та з травня 2018 року по серпень 2019 року (колонка 8 Розрахунку “Не сплачено податку”) без врахування сум ПДФО у розмірі 1224840,03 грн (колонка 5 Розрахунку “Перераховано”), сплачених позивачем протягом цих же періодів (грудень 2016 року - вересень 2019 року), та які були безпідставно, після проведення перевірки, зараховані ГУ ДПС у погашення безнадійної заборгованості, яка існувала станом на 01.11.2016 р. у розмірі 552714,57 грн.
На підставі цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обґрунтованими є доводи позивача щодо того, що пеня у розмірі 163658,73 грн. та штраф у розмірі 720096,83 грн., нараховані ГУ ДПС у Сумській області внаслідок безпідставного зарахування сум поточних платежів у погашення безнадійного податкового боргу у розмірі 552714,57 грн., що потягло за собою прострочення сплати поточних платежів та накладення на підприємство штрафу за ст. 126 ПК України, а в подальшому у ДП "ДГ "Іскра" виникла заборгованість у розмірі цього ж боргу 552714,57 грн., за що до підприємства застосовано штраф за ст. 127 ПК, що також є протиправним.
Крім того, безпідставним є нарахування ДП "ДГ "Іскра" штрафу, відповідно до положень ст. 127 ПК, у розмірі 25, 50 та 75 % суми податку, і з огляду на те, при застосуванні до підприємства штрафу за цією нормою не враховано, що склад порушення передбачає, що нарахування, утримання чи сплата податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.
Судовим розглядом встановлено, що ні в акті перевірки, ні в матеріалах справи не міститься доказів, які б свідчили що позивач не здійснив нарахування, утримання чи перерахування ПДФО до чи на момент виплати доходу (заробітної плати працівникам). Натомість, в акті перевірки зазначається, що підприємство здійснювало нарахування та виплату ПДФО, однак не в повному обсязі.
Також колегія суддів при вирішенні спірних правовідносин зазначає, що згідно п. п. 3-5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 727 від 20.08.2015 р., визначено, що акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
Дослідивши зміст акту перевірки, колегія суддів зазначає, що цим актом обставини не нарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податку до або під час виплати доходу (заробітної плати) взагалі не досліджувалися, оскільки такі обставини у акті перевірки відсутні, наявні тільки посилання на бухгалтерські проводки позивача. Також, в ньому не наведено фактів, які свідчать про порушення підприємством позивача правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, при цьому залишаючи поза увагою норми пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України.
Не спростовано цих обставин відповідачем і в доводах апеляційної скарги.
На підстави вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що винесені ГУ ДПС у Сумській області податкові повідомлення-рішення № 0004413304, № 0004383304, № 0004403304 від 10.04.2020 р. є протиправними та не підлягають скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі №480/4170/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.М. Григоров    З.Г. Подобайло   	

Повний текст постанови складено  24.06.2021 року