ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/6304/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,
за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.
за участю: позивача - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2020 ( суддя першої інстанції Максименко Л.Я.) в адміністративній справі №280/6304/20 за позовом   ОСОБА_1   до  Військової частини НОМЕР_1 ,  Військової НОМЕР_2 про визнання бездіяльності    протиправною та стягнення коштів,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 , в якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування ОСОБА_1 підйомної допомоги, у зв`язку з передислокацією військової частини; визнати протиправною бездіяльність Військової частин НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією військової частини; стягнути з військової частини НОМЕР_1 підйомну допомогу у зв`язку з передислокацією військової частини в сумі 214851,90 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що  проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 колишня ( НОМЕР_4 ) з 2014 по 2019 рік та за весь час проходження служби військова частина постійно змінювала дислокацію, переїжджала з одного населеного пункту до іншого. Вказує, що відповідно до ст. 9 ЗУ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” йому мала бути нарахована та виплачена підйомна допомога у зв`язку із передислокацією військової частини. Стверджує, що після звільнення з військової служби, розрахунок по грошовому забезпеченню з позивачем був проведений не в повному обсязі, а саме, не виплачена підйомна допомога у зв`язку із передислокацією військової частини. Вказує, що звертався до відповідачів в порядку досудового врегулювання спору із заявою про виплату підйомної допомоги, однак звернення залишилось без відповіді.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2020 у задоволенні позовної заяви   ОСОБА_1 відмовлено повністю. 
З апеляційною скаргою звернувся позивач, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.
Відповідач  у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає такі необґрунтованими та безпідставними, а тому просить оскаржуване судове рішення залишити без змін.
В судовому засіданні  апелянт надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове яким в задовольнити позов  повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить  висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволення з наступних підстав.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 26.08.2014 № 51 солдата ОСОБА_1 призначено старшим майстром відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення роти забезпечення, ВОС -824774А (призваний Сватівським РВК Луганської області 26.08.2014).
ОСОБА_1 уклав з Міністерством оборони України контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 15.01.2015 строком на 5 років. 
Наказом командира військової частини – польова пошта НОМЕР_5 від 29.01.2015 № 30 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира 1 штурмового взводу 1 штурмової роти, ВОС-0210003. 
Наказом командира Військової частини НОМЕР_3 від 14.08.2019 № 230 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 помічника командира батальйону з правової роботи, призначеного наказом командувача військ оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” № 144 від 17.07.2019 на посаду помічника командира бригади з правової роботи – начальника юридичної групи 55 окремої артилерійської бригади, ВОС-8503003, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в місто Запоріжжя. З 14.08.2019 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Позивач звернувся до відповідачів із заявою від 03.08.2020 в якій просив нарахувати та виплатити підйомну допомогу у зв`язку із передислокацією військової частини. Заяву ОСОБА_1 надіслав поштою. 
Заява залишилась без виконання та відповіді, оскільки відповідачі її не отримали.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиплати підйомної допомоги та з вимогою про стягнення суми, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач подавав міністерству або військовій частині документи, які підтверджують фактичну зміну ним місця проживання з одного населеного пункту в інший. Разом із цим за відсутності необхідних документів, відсутні підстави для висновків, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не здійснюючи нарахування та виплати вказаної допомоги, діяв протиправно.  
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до преамбули Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" - цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
На підставі ч.1 ст.1-2 вказаного Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 3 даного Закону, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Підйомна допомога виплачується в разі переїзду на нове місце військової служби в інший населений пункт за настання однієї із умов: в зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу на термін навчання не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини. 
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Як передбачено пунктами 1,2 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України від 22 жовтня 2001 року №370, особам офіцерського складу, прапорщикам (мічманам) та військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір підйомної допомоги визначається з окладу за основною посадою, на яку призначений військовослужбовець або яку він займав до дня прибуття військової частини (підрозділу) до нового пункту постійної дислокації, окладу за військове звання та додаткових видів грошового забезпечення на день виникнення права на отримання підйомної допомоги.
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018  №260 затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі - Порядок № 260). Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Відповідно до п. 4 розд. І Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає, серед іншого, одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби.
Згідно з абз. 3 п. 7 розд. І Порядку № 260 військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 9 розд. ХХIV Порядку № 260 встановлено, що виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Для виплати підйомної допомоги та добових на членів сім`ї військовослужбовцем подається рапорт, до якого додаються:
– копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові, реєстрацію попереднього місця проживання і реєстрацію нового місця проживання повнолітніх членів сім`ї військовослужбовця, завірені підписом військовослужбовця;
– довідки про реєстрацію та про зняття з реєстрації місця проживання членів сім`ї військовослужбовця (якщо такої інформації немає в паспорті громадянина України, якщо паспорт у формі картки або його немає), виданої уповноваженим органом реєстрації проживання громадян;
– копії свідоцтв про народження неповнолітніх членів сім`ї військовослужбовця, завірені підписом військовослужбовця;
– довідка служби персоналу військової частини про склад членів сім`ї військовослужбовця, які на дату їх приїзду на нове місце служби військовослужбовця зазначені в його особовій справі.
Виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання.
Обмеження у виплаті стосуються насамперед випадку, коли фактично місце проживання або місце дислокації військової частини не змінилося та в інших випадках, прямо передбачених в Інструкції.
Підйомна допомога не виплачується:
- військовослужбовцям, які прибули до військової частини без призначення на посади наказами відповідних командирів (начальників),
- до надходження наказу про призначення і вступу до виконання обов`язків за посадою.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що   ОСОБА_1 не подавав рапорт у якому б зазначав про виплату на день звільнення  належні йому до видачі грошові кошти, зокрема і ті що є предметом даного спору : підйомної допомоги.
Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1  про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо ненарахування йому підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією військової частини не підлягають задоволенню, оскільки відсутні підстави вважати бездіяльність відповідача протиправною за відсутності звернення позивача з рапортом.
Стосовно вимог про нарахування та виплату ОСОБА_1  підйомної допомоги за період з  2014 року по  2019 року.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII - соціальний захист військовослужбовців -діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. 
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №2011 дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Частинами 2 та 3 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 9-1 Закону №2011 при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується: підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Порядок виплати підйомної допомоги військовослужбовцю в зв`язку з переїздом до місця служби в іншій місцевості визначався Інструкцією про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України 22.10.2001 року №370.
Відповідно до пункту 1 вказаної Інструкції особам офіцерського складу, прапорщикам (мічманам), військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі-військовослужбовці, які проходять службу за контрактом), що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.
В особливий період та під час проведення антитерористичної операції офіцерам і військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади до військових частин, що були сформовані в цей період (та яким не визначено пункту постійної дислокації), зі зміною місця проживання (від пункту попереднього місця проживання до пункту тимчасової дислокації військової частини), підйомна допомога виплачується один раз незалежно від подальшої зміни пункту тимчасової дислокації військової частини.
Якщо місце проживання військовослужбовців, зазначених в абзаці другому цього пункту, не змінилося, підйомна допомога не виплачується. У цьому випадку підйомна допомога виплачується після фактичного переїзду військовослужбовця на постійне місце проживання до пункту тимчасової дислокації військової частини.
Пунктом 2 даної Інструкції визначено, що розмір підйомної допомоги визначається з окладу за основною посадою, на яку призначений військовослужбовець або яку він займав до дня прибуття військової частини (підрозділу) до нового пункту постійної дислокації, окладу за військове звання та додаткових видів грошового забезпечення на день виникнення права на отримання підйомної допомоги.
Підпунктом 4.1. пункту 4 даної Інструкції встановлено, що підйомна допомога офіцерам, прапорщикам (мічманам) і військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, виплачується тим, які переїхали у зв`язку з призначенням на посади, - за новим місцем служби на підставі наказу про призначення і наказу командира військової частини про вступ військовослужбовця до виконання обов`язків за посадою.
Пунктом 18 Інструкції передбачено, що підйомна допомога, в тому числі на членів сім`ї, не виплачується: якщо місце проживання військовослужбовців у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) не змінилося. В цьому випадку підйомна допомога виплачується після фактичного переїзду військовослужбовця на постійне проживання до пункту дислокації військової частини.
Отже підставою для виплати підйомної допомоги є те, що у зв`язку із зміною місця проходження служби, військовослужбовцем змінено місце проживання.
З матеріалів справи встановлено, що позивач зареєстрований у АДРЕСА_1 .  
Позивача в період з 26.08.2014 року по 14.08.2019 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_2 до військової частини НОМЕР_6 м.Запоріжжя.
Апелянтом не надано доказів, що в період проходження служби у ВЧ НОМЕР_3 він користувався будь-яким житлом поза розташуванням військової частини, та в матеріалах справи такі докази відсутні.
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що у зв`язку з виключенням зі списків особового складу частини, відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 14.08.2019 року №230,  позивач вибув до нового місця служби в місто Запоріжжя та став проживати за місцем  свого фактичного проживання  в АДРЕСА_3 .
Враховуючи наведені вище норми права та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу підйомної допомоги у зв`язку з переїздом до нового місця служби та стягнення підйомної допомоги. 
Відповідач протиправної бездіяльності не допустив, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.
Відповідно до   статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України     суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                
Керуючись ст.ст.  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2020 в адміністративній справі №280/6304/20 залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п.2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Повний текст постанови складено 15 квітня 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва