ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 р.	Справа № 480/2172/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
за участю: секретаря судового засідання - Севастьянової А.Ю.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 по справі № 480/2172/19
за позовом ОСОБА_1     
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, Фонду державного майна України                             
про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі № 480/2172/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна по Полтавській та Сумській областях про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку задоволено частково. Скасовано наказ Фонду Державного майна України від 16.05.2019 № 153-р "Про звільнення ОСОБА_1 ". Зобов`язано Фонд Державного майна України поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду Державного майна по Полтавській та Сумській областях на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.05.2019 по 04.11.2019 у розмірі 97051 грн. 50 коп. з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020 по справі № 480/2172/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Регіонального відділення Фонду Державного майна по Полтавській та Сумській областях і Фонду Державного майна України залишено без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі № 480/2172/19 - без змін.
18.03.2020 видано виконавчий лист щодо стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18.05.2019 по 04.11.2019 у розмірі 80461 грн. 50 коп.
15.07.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про вирішення питання щодо судового контролю за виконанням судового рішення у справі №480/2179/19. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про вирішення питання щодо судового контролю за виконанням рішення у адміністративній справі №480/2172/19 задоволено  частково.
Зобов`язано Фонд Державного майна України у строк до 23 вересня 2020 року подати звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі №480/2172/19 у частині в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019.
У іншій частині заяви щодо застосування штрафних санкцій до Голови Фонду Державного майна України ОСОБА_2 у 30-ти кратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб - відмовлено у зв`язку з передчасністю даних вимог.
14.09.2020 Фондом державного майна України було подано звіт про виконання рішення суду, в якому зазначено, що виконати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 480/2172/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019 не можливо. Відповідач-1 просив суд врахувати, що діяльність Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, як юридичної особи, припинена. Номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - 16321120013003351, дата запису: 18.09.2019.
При цьому, Наказом Фонду державного майна України від 17.01.2019 № 40 утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях як юридичну особу публічного права, що розташоване у м. Полтава, реорганізувавши шляхом злиття Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області. Згідно з п. 1 наказу Фонду державного майна України від 22.03.2019 №289 визначено днем початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях 22 березня 2019 року.
Відповідно, посаду першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області було скорочено, натомість утворено абсолютно нову посаду - першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, в тому числі за покладеними функціональними обов`язками.
Як вказує відповідач-1 посада першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області та посада першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях не є рівнозначними.
Тому, відпровідач-1 у звіті про виконання судового рішення від 14.09.2020 вказував на те, що поновити ОСОБА_1 на посаді з якої її було звільнено неможливо, ні в новоутвореному регіональному відділенні (оскільки в штатному розписі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях посада першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області станом на 14.09.2020 відсутня), ні на посаді державної служби у Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Сумській області, яке припинено.
21.09.2020 позивач надала до суду заяву про розгляд звіту про виконання рішення суду (т. 4 а.с. 50-51). В зазначеній заяві позивач повідомляла суд, що станом на 21.09.2020 відповілачем-1 не вчинено жодних дій щодо поновлення її на посаді на виконання рішення суду у цій справі. Також, позивач просила накласти на керівника Фонду державного майна України штраф за невиконання рішення суду.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 заяву позивача про розгляд звіту про виконання судового рішення у даній справі було призначено до розгляду.
04.01.2021 позивачем - ОСОБА_1 було надано до суду додаткову інформацію до заяви про розгляд звіту про виконання судового рішення. У цій заяві позивач інформувала суд, що з 21.09.2020 відбулися зміни у стані виконання відповідачем 1 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року по справі 480/2172/19 в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 . 
Зокрема, позивач зазначає, що 26 жовтня 2020 року її було ознайомлено з наказом Фонду державного майна України від 16.10.2020 №375-р “Про поновлення ОСОБА_1 ”.
У ході ознайомлення з даним Наказом позивачем було з`ясовано, що всупереч рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року, де у резолютивній частині вказано:
- “Зобов`язати Фонд Державного майна України поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019”,
Відповідачем-1 у Наказі №375-р від 16.10.2020р. вказано :
- “Поновити ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області в Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях з 18.05.2019”.
Позивач просила суд врахувати, що відповідачем-1 в порушення вимог щодо виконання судового рішення було допущено наступні порушення: 
- позивача було поновлено в установу, в якій вона не працювала до незаконного звільнення;
- позивача було поновлено на посаду, на якій вона не працювала раніше до незаконного звільнення;
- на відповідну посаду (посаду першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області в Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях з 18.05.2019) позивача не було переведено в установленому порядку, а відразу призначено на зазначену посаду.
При цьому, позивач просила суд врахувати, що жодних пропозицій щодо переведення з посади на яку позивача було поновлено за рішенням суду на посаду державної служби у новоутворене Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях від роботодавця ОСОБА_1 не отримувала. 
Крім цього, як вказує позивач, Наказ Фонду державного майна України від 16.10.2020 №375-р “Про поновлення ОСОБА_1 ” не надав та й не міг надати позивачу можливості приступити до виконання своїх попередніх обов`язків на посаді першого заступника начальника регіонального відділення. 
Також, 26 жовтня 2020 року позивача було ознайомлено з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях від 26 жовтня 2020 року №261 про те, що вона приступила до роботи. У цей же день ОСОБА_1 було ознайомлено із посадовою інструкцією першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, затвердженою 16.10.2020 Головою Фонду Дмитром Сенниченком.
Позивач звертає увагу суду на те, що дана посадова інструкція містить завдання та обов`язки першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, які як вказує позивач, не можуть бути фактично виконані, так як діяльність даної установи припинена ще у вересні 2019 року. У той же час, обов`язки та завдання щодо здійснення повноважень у Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях у посадовій інструкції взагалі відсутні.
Отже, позивач вважає, що фактично рішення суду щодо її поновлення на посаді відповідачем-1 не виконано, право на працю роботодавцем не відновлене, оскільки на даний час у позивача фактично відсутні повноваження в діяльності установи, до якої її поновлено, з наказом про розподіл обов`язків між керівництвом регіонального відділення позивача не ознайомлено, відсутні будь - які реальні завдання для виконання, тощо.
Як стверджує позивач, протягом тривалого проміжку часу вона не мала доступу до роботи, їй не надано права працювати та не створено для цього належних умов. Тобто, на переконання позивача, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року по справі №480/2172/19 щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 , Відповідачем 1 ані юридично, ані фактично не виконане. Виданий Фондом державного майна України наказ від 16.10.2020 №375-р “Про поновлення ОСОБА_1 ” не відповідає вимогам чинного законодавства України та рішенню Сумського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року по справі №480/2172/19. Також, цей наказ не надає позивачу можливості працювати та виконувати ті обов`язки, які вона мала до незаконного звільнення.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 прийнято звіт Фонду Державного майна України про виконання рішення суду від 04.11.2019 в адміністративній справі № 480/2172/19 за позовом ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна по Полтавській та Сумській областях про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку. У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 21.09.2020 про накладення на Голову Фонду Державного майна України ОСОБА_2 штрафу за невиконання рішення суду - відмовлено.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 по справі № 480/2172/19 та прийняти постанову, якою відмовити у прийнятті звіту відповідача 1 про виконання рішення суду від 04.11.2019, накладення штрафу на голову Фонду державного майна України та стягнення половини такого штрафу на користь позивача.
Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, викладеним у заяві про розгляд звіту від 21.09.2020 та в додатковій інформації до заяви про розгляд звіту про виконання судового рішення. Зокрема позивач вказувала на протиправність поновлення на посаді у державному органі, в якому вона не працювала та не надавала згоду на її переведення, на протиправність зменшення обсягу її повноважень та неналежний допуск до роботи, на недоліки в оформленні її трудової книжки та інших кадрових документах тощо.
Відповідачі не погодились з доводами апеляційної скарги та надали відзиви, в яких просили ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 залишити без змін, а скаргу - без задоволення. В обґрунтування своїх відзивів відповідачі посилалися на те, що позивач була поновлена на посаді в Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, оскільки Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області було припинено з 18.09.2019, а з метою належного виконання рішення суду відповідачем 1 було створено штатну одиницю - посаду першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, з якої позивача й було звільнено. Стверджують, що рішення суду про поновлення позивача виконано відповідачами в повному обсязі.
Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Приймаючи звіт Фонду Державного майна України про виконання рішення суду від 04.11.2019 в адміністративній справі № 480/2172/19 за позовом ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна по Полтавській та Сумській областях про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку, суд першої інстанції встановив факт виконання рішення суду від 04.11.2019 в адміністративній справі № 480/2172/19 в частині поновлення позивача на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 21.09.2020 про накладення на голову Фонду Державного майна України ОСОБА_2 штрафу за невиконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його накладення, оскільки рішення суду від 04.11.2019 в адміністративній справі № 480/2172/19 в частині поновлення позивача на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області було виконано.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Ці конституційні норми зобов`язують сторони судового процесу виконувати судові рішення.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, гарантує право особи на виконання судового рішення, винесеного на її користь, протягом розумного строку. Згідно частини 2 статті 14 та частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначені ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, відповідно до частин 1 вказаної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Положеннями частини 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, слід зазначити, що процедура виконання рішення суду у справах щодо поновлення особи на посаді має певні особливості.
Так, Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 521/1892/18 вказано: “Виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.
При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення”.
При цьому, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду України, викладеної в постанові від 04.03.2014 у справі №21-8а-14, ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим, при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з`ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація).
Наказом Фонду державного майна України від 17.01.2019 № 40 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях як юридичну особу публічного права, що розташоване у м. Полтава, реорганізувавши шляхом злиття Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області. Установлено, зокрема, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області.
З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань колегією суддів встановлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях утворено 23.01.2019, а Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області припинено з 18.09.2019.
В постанові від 27.05.2014 у справі №21-108а14 Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно з якою встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) щодо працевлаштування працівників ліквідованої установи.
За таких обставин, відповідач-1 був позбавлений можливості поновити позивача на посаді у припиненому Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Сумській області та поновивши позивача у введеній у Регіональному відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях посаді, з якої позивача було незаконно звільнено, діяв в межах повноважень на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством та відповідає правовим висновкам, викладеним у названих вище постановах Верховного Суду України.
При цьому, колегія суддів зазначає про помилковість посилань позивача на ненадання нею згоди на переведення, оскільки питання її переведення не розглядалося, натомість її було поновлено на посаді у новому органі саме з підстав припинення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, отже у відповідача 1 були відсутні підстави для застосування норм чинного законодавства, які визначають процедуру переведення працівника з одного органу в інший.
При цьому, колегія суддів зазначає, що питання обсягу повноважень, правильності ведення кадрових документів тощо, поставлених позивачем, знаходиться поза межами судового контролю за виконанням судового рішення у конкретній справі. Зазначені обставини лише свідчать про спірні питання у позивача під час проходження нею публічної служби в Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, які виникли вже після її поновлення на посаді. Отже, питання пов`язані з подальшим проходженням позивачем публічної служби можуть бути предметом іншого спору, у разі якщо позивач вважатиме за доцільне і скористається своїм правом на оскарження відповідних дій, бездіяльності та рішень відповідача.
Згідно з нормами чинного законодавства України поновлення незаконно звільненого працівника на посаді за рішенням суду вимагає від роботодавця:
- видати відповідний наказ про поновлення його на роботі у відповідності до
рішення суду, зазначивши в ньому про скасування наказу про звільнення, яке
визнано незаконним;
- допустити працівника до роботи, яку він виконував раніше;
- вилучити з кадрових документів всі записи, пов`язані з незаконним звільненням;
- виплатити компенсацію за час вимушеного прогулу.
Так, досліджуючи питання реального виконання відповідачем-1 рішення суду у справі №480/2172/19, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що:
- відповідачем-1 для можливості реального виконання рішення суду у даній справі та зважаючи на ліквідацію такої структури як - Регіональне відділення Фонду державного майна по Сумській області, було створено штатну одиницю - перший заступник начальника Регіонального відділення Фонду державного майна по Сумській області в Регіональному відділенні Фонду державного майна по Сумській та Полтавських областях;
- відповідачем -1 після введено до штату Регіонального відділення Фонду державного майна по Сумській області в Регіональному відділенні Фонду державного майна по Сумській та Полтавських областях вищевказаної нової штатної одиниці, з метою виконання рішення суду, відповідно до Наказу від 16.10.2020 №375-р було поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна по Сумській області в Регіональному відділенні Фонду державного майна по Сумській та Полтавських областях. При цьому, поновлено позивача на посаду з 18 травня 2019 року, як і було зазначено в рішенні суду. Відповідні записи про скасування Наказу про звільнення ОСОБА_1 було внесено до трудової книжки позивачки (т. 4 а.с.94);
- посадові обов`язки позивача визначено відповідною посадовою інструкцією. Позивача було ознайомлено з обсягом її роботи, що не заперечується позивачем. 
- як вказувала позивач у наданих нею документах до суду першої інстанції, вона приходить на роботу, її допускають до роботи;
- для позивача створено робоче місце з доступом до мережі Інтернет;
- позивач ознайомилась з обсягом своєї роботи і з урахуванням відповідного окладу згідно штатного розпису ОСОБА_1 отримує заробітну плату, що підтверджується розрахунковими листами за період з жовтня 2020р. по квітень 2021р.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем-1 вжито всіх можливих заходів для поновлення позивача на посаді та виконання рішення суду. Відповідно, у суду першої інстанції були наявними правові підстави для прийняття від відповідача-1 звіту про виконання рішення суду у справі №480/2172/19.
Матеріали справи свідчать про те, що всі необхідні дії та можливі заходи для виконання рішення суду у даній справі відповідачем-1 вчинено. Позивач прийняла запропоновану їй посаду та отримує заробітну плату згідно штатного розпису.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року по справі № 480/2172/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  14.06.2021 року