УХВАЛА

07 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  920/84/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевича В. Ю.- головуючого, Чумака Ю. Я., Краснова Є. В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.12.2020 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»
до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - 1) Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг», 2) Публічне акціонерне товариство «ІНГ Банк Україна»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.  Суми)
про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
06.04.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Мін`юст, скаржник) звернулося з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 (повний текст складений 22.02.2021) та ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.12.2020 у цій справі. Касаційна скарга надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 13.04.2021.
У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 13.04.2021 касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач),          Мачульський Г. М., Краснов Є. В.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.04.2021 у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Мачульського Г. М. здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач), Чумак Ю. Я., Краснов Є. В.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 касаційну скаргу Мін`юсту на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.12.2020 у справі №  920/84/20 залишено без руху на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України через оформлення касаційної скарги з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України та подану після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, а саме: не надано суду належні докази отримання оскаржуваної постанови, не зазначено в чому саме полягає неправильне застосування або порушення судами попередніх інстанцій норм права, без зазначення цих норм права, не зазначено який саме висновок Верховного Суду щодо застосування норми права не враховано судами при ухваленні оскаржуваних судових рішень. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвалу від 22.04.2021 скаржником отримано 30.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
11.05.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Мін`юстом на виконання зазначеної ухвали від 22.04.2021 подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, яка надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 13.05.2021.
У поданій заяві про усунення недоліків касаційної скарги скаржник зазначає, що отримав копію оскаржуваної постанови 11.05.2021. Як доказ отримання надає копію заяви про видачу постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 з відміткою про її отримання 11.05.2021.
Водночас у касаційній скарзі Мін`юст вказує про те, що повний текст оскаржуваної постанови йому не надходив. При цьому скаржник додав до касаційної скарги копію заяви про ознайомлення з матеріалами справи від 22.03.2021 з відміткою щодо такого ознайомлення 22.03.2021.
Крім цього, скаржник як в касаційній скарзі так і в заяві про усунення недоліків касаційної скарги зазначає, що постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 судом апеляційної інстанції направлено 02.03.2021 учасникам справи у кількості 5 (п`ять) екземплярів, проте в матеріалах справи відсутні докази отримання оскаржуваної постанови учасниками справи.
Оскільки касаційна скарга Мін`юсту подана безпосередньо до Верховного Суду, у суді касаційної інстанції матеріали справи №  920/84/20 відсутні, тому суд витребував матеріали справи №  920/84/20 для вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження.
02.06.2021 на адресу Верховного Суду надійшли матеріали справи № 920/84/20.
Розглянувши матеріали справи, матеріали касаційної скарги колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з цією процесуальною нормою суд касаційної інстанції у кожному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.
Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 №  3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008, №  3236/03, §  41)).
Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Мін`юст зазначає про те, що повний текст оскаржуваної постанови йому не надходив, а копію оскаржуваної постанови ним отримано 11.05.2021, тому просить визнати вказані причини пропуску строку поважними.
Оцінивши зазначені скаржником причини на предмет їх поважності, дослідивши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 за касаційною скаргою Мін`юста, колегія суддів дійшла висновку, що такі причини є неповажними, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Згідно з частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
За матеріалами справи скаржнику 02.03.2021 було направлено копію постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021, яку було вручено представнику за довіреністю Грищенко 09.03.2021 (а.с.136, том 3).
Звідси наведені скаржником обставини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку для подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 виходячи з вищенаведеного.
Інших доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку скаржником не зазначено та не надано доказів того, що скаржник не мав можливості раніше звернутися з касаційною скаргою.
Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.
Указані обставини свідчать, що можливість подання касаційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника, а пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути при подачі касаційної скарги.
З огляду на наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони не є поважними та не можуть бути взяті до уваги для поновлення відповідного строку, оскільки Мін`юст не навів будь-яких обґрунтованих доводів або об`єктивних причин, які б спричинили пропуск строку на касаційне оскарження.
Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Відповідно до частини шостої статті 293 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направляються особі, яка подавала  касаційну скаргу, а копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 234, 235, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити в задоволенні клопотання Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 920/84/20 за касаційною скаргою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 та ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.12.2020.
3. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами на 48 (сорока восьми) аркушах, у тому числі надану скаржником копію платіжного доручення від 09.03.2021 № 414 про сплату судового збору у розмірі 4204,00 грн, направити скаржнику.
4. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                 В. Ю. Уркевич

Судді:                                                                                                    Ю. Я. Чумак

 Є. В. Краснов