КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
18 травня  2021  року місто Київ.
Справа № 755/17974/17
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1681/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Суддя доповідач                       Желепи О.В.,
суддів                                         Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретарі                             Міщенко Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року (ухвалене в складі судді Чех Н.А. повний текст судового рішення складено 05 квітня  2019 року)
в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду у Дніпровському районі м. Києва, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
Позивач звернулася до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих залиттям квартири, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 27.06.2017 року з вини відповідачів, які є власниками квартири № 72 , яка розташована вище, трапилось залиття її квартири, в результаті чого їй було завдано майнову та моральну шкоду, яку винна сторона не бажає відшкодовувати у добровільному порядку. Згідно з висновком комісії, викладеному в Акті обстеження квартири № 62 від 06.07.2017 року, складеного комісією у складі: інженера ОСОБА_5 , майстра з ремонту ОСОБА_6 , старшого майстра ОСОБА_7 , причиною залиття стала недбалість мешканців квартири № 72 до сантехнічного обладнання, в даному випадку вентеля, які мешканці залишили відкритими на довготривалий період своєї відсутності. Відповідно до Висновку експерта № 2-29/09 від 29.09.2017 року вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень в квартирі становить 50 812,00 грн. У її квартирі у 2015 році був проведений коштовний ремонт. У наслідок залиття в коридорі постраждали: на підлозі дубовий паркет, на стелі дві тріщини (1,0 х 0,03) та біля дверей ванної кімнати (0,5 х 0,05), на стінах ушкоджена венеціанська штукатурна (здуття); в ванній кімнаті постраждали: на стелі підвісна стеля з вологостійкого гіпсокартону, на стику сліди вологи. Таким чином, квартира потребує негайного відновлювального ремонту, який потребує суттєвих матеріальних непередбачуваних витрат. Це не перше залиття квартири, так у 2006 році з вини відповідача було залито її квартиру, і вона була змушена звертатись до суду за захистом порушеного права. Моральну шкоду обґрунтовувала тим, що відповідачі систематично заливають її квартиру, після чого їй та рідним доводиться жити у родичів. Відповідачі ведуть себе зухвало, ігнорують її вимоги і претензії. Неправомірні дії відповідачів призвели до того, що вона змушена звертатись до відповідних установ за захистом порушеного права. Моральну шкоду оцінила в 5 000,00 грн. 22.03.2018 року була подана заява про збільшення позовних вимог, згідно якої просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 25 406,00 грн. з кожного, та моральну шкоду з кожного по 2 500,00 грн., і судові витрати - вартість складання висновку експерта та судовий збір.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду в сумі 25 406 грн., витрати за складання висновку експерта - 2 000 грн. моральну шкоду - 1 500 грн. та судовий збір - 640 грн.
Стягнуто з ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду в сумі 25 406 грн., витрати за складання висновку експерта - 2 000 грн. моральну шкоду - 1 500 грн. та судовий збір - 640 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , 24 квітня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та постановити нове яким відмовити у задоволені позовних вимог.
В апеляційній скарзі посилається на поверхневий судовий розгляд справи, який полягає в  розповсюдженні відповідальності (суд солідарно зобов`язав виплатити збитки та шкоду) на особу ( ОСОБА_4 ), яка не має відношення до вказаних правовідносин, оскільки власником квартири є лише ОСОБА_2 .
Зазначає, що причиною залиття є поява тріщини на гайці. Більше того, в акті зазначено,що це аварія, тобто відсутній людський фактор. При цьому суд в рішенні зазначає, що винуватий відповідач.
Посилається, що вина відповідачів як у не закритті вентилів так і у тріснутій гайці відсутня.
Вказує, що висновок експерта щодо нанесеної залиттям шкоди  є неналежним та недостовірним доказом, оскільки в ньому наявні помилки, зокрема експертом застосовано коефіцієнти , які відповідають роботам в зимовий період на будівництві, а в даному випадку залиття відбулося влітку і на ремонтних роботах. Також з незрозумілих підстав експертом завищена заробітна плата робітників, що начебто будуть виконувати ремонтні роботи , порівнюючи з встановленою Мінрегіоном заробітною платою робітника будівельної галузі.
Зазначає, що в даному судовому провадженні фактично позивачем не доведено ні причин затоплення, ні навіть причетності до події, ні характеру та розміру пошкоджень, як зазначено, наприклад в постанові ВСУ №6-2125цс16 від 23.08.2017 року, що уособлює в собі практику судів по зазначеному питанню.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року залучено до участі у справі третю особу ЖЕД-411, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
В судовому засіданні 18 травня 2021 року протокольною ухвалою, тнретю особу, яка не є юридичною особою замінено на  КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду у Дніпровському районі м. Києва.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року провадження у справі зупинено у зв`язку із задоволенням клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про призначення судової комплексної експертизи із залученням експертів у галузі безпеки життєдіяльності та експертів у будівельно-технічній галузі, на вирішення якої поставлено наступні запитання:
1) яка причина залиття квартири АДРЕСА_1 , яке мало місце 27 червня 2017 року?
2) чи відповідали дії працівників ЖЕД 411 під час проведення гідравлічних випробувань в будинку АДРЕСА_1 , яке мало місце 27 червня 2017 року вимогам нормативно-технічних документів та дотримання норм ДБНів та ДСН, ДСП, ДСанПІН, що регламентують безпечний хід виконаних робіт для запобігання гідравлічного удару, та чи знаходяться такі дії в прямому причинному зв`язку із залиттям квартири позивача?
3) Які причини пошкоджень та руйнувань сантехнічного обладнання та його елементів,  - гайки перед лічильником гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_4 в день залиття 27.06.2017 року?
4) Визначити вартість ремонтних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття квартири АДРЕСА_1 .
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за адресою : м. Київ, вул. Смоленська,6 .
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384,385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
В розпорядження експертів надано матеріали даної цивільної справи та зобов`язати учасників процесу та третю особу ЖЕД 411 надавати на вимогу експертів необхідну  документацію, а також забезпечити доступ експертів до квартири в якій відбулося залиття, та до кватири відповідачів.
 
01 квітня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов висновок експертів від 31.03.2021 № 27070/19- 43/23380/20-31/233'81/20-46/2955/21-31 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, трасологічної експертизи та експертизи безпеки життєдіяльності у цивільній справі № 755/17974/17 (апеляційне провадження № 22-ц/824/8367/2019 Київського апеляційного суду).
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року - відновлено.
 
У суді апеляційної інстанції скаржник, ОСОБА_4  та  представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Представники позивача просили залишити рішення суду без змін.
Представник третьої особи КП Керуюча компанія, також просив залишити рішення суду без змін. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши учасників процесу, суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
 
Відповідно до ч. 1  ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
 
Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
 
Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана, г) вина.
 
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини.
 
Задовольняючи позовні вимоги суд вважав встановленими такі обставини.
Власником квартири АДРЕСА_1 є позивач у справі - ОСОБА_3 .
Квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - відповідачі по справі.
27.06.2017 року квартира позивача була залита водою. Згідно Акту обстеження квартири № 62 від 06.07.2017 року, затвердженого начальником ЖЕД № 411, комісія у складі інженера ОСОБА_5, майстра з ремонту ОСОБА_6 , старшого майстра ОСОБА_7 , обстежила кватиру № 62 . В ході комісійного обстеження було встановлено, що з 16.06.2017 року по 27.06.2017 року в будинку АДРЕСА_1 , було відсутнє гаряче водопостачання. Під час залиття мешканці квартири № 72 були відсутні, вхідні вентиля на квартиру не були перекриті. 27.06.2017 року в квартирі № 72 , в туалеті, утворилася тріщина на гайці, яка встановлена перед лічильником гарячого водопостачання, в результаті чого сталося залиття квартири № 62 . При обстеженні квартири № 62 були виявлені сліди залиття в коридорі та в ванній кімнаті. В коридорі постраждали: на підлозі дубовий паркет вздувся, на стелі дві трихіни (1,0х0,03) та біля дверей ванної кімнати (0,5х0,05), відшарування водоемульсійного пофарбування, вздовж тріщин сліди від залиття, на стінах від залиття ушкоджена венеціанська штукатурка (здуття); в ванній кімнаті постраждали: на стелі, підвісна стеля з вологостійкого гіпсокартону, на стику сліди вологи. За висновком комісії причиною залиття стала недбалість мешканців квартири № 72 до сантехнічного обладнання - вхідні вентеля, які мешканці залишили відкритими на довготривалий період свої відсутності.
29.09.2017 року судовим експертом Українського центру судових експертиз складено Висновок за результатами експертно будівельно-технічного дослідження № 2-29/09, згідно якого для відновлення стану підлоги, стін та стелі квартири № 62 , яка була пошкоджена внаслідок дії води при залитті, до того стану, що був до залиття, потрібно мінімально виконати наступні ремонтно-будівельні роботи: в ванній кімнаті - на стелі зняти пошкоджене гіпсокартонне покриття, провести антисептування основи під ним, улаштувати нове гіпсокартонне покриття, провести підготовку поверхні та пофарбувати її; в коридорі - на стелі частково зняти гіпсокартонне покриття (пошкоджене), провести антисептування основи під ним, улаштувати нове гіпсокартонне покриття, провести підготовку поверхні та пофарбувати всю поверхню стелі; на стінах провести ремонт пошкодженої поверхні та влаштувати нову венеціанську штукатурку; на підлозі провести частковий демонтаж-монтаж плінтусів, провести заміну паркетного покриття з подальшим лакуванням поверхні, провести антисептування поверхні під паркетом. Кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт станом на час складання висновку становить 50 812,00 грн.
Крім того, в суді першої інстанції  було допитано свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що в день залиття був в квартирі і позивача і відповідачів. Причиною залиття є порив гайки в квартирі № 72 , вентиль не був закритий. Про ремонтні роботимешканці попереджалися з травня місяця, але не всі закрили крани. Лічильники вони не встановлюють, не мають ліцензії. За все сантехнічне обладнання, що знаходиться після відданого вентеля, несе відповідальність мешканець.
Свідок ОСОБА_6 пояснив, що є майстром з ремонту, йому підпорядковані сантехніки. Поступила заявка на залиття, пішов слюсар-сантехнік, який повідомив, що перекриє стояк, оскільки мешканці квартири № 72 відсутні. Консьєрж казав, що їх немає три дні, і викликав мешканців квартири № 72 по телефону. З`ясували, що на приладі обліку лопнула гайка. Зауважив, що ліцензії на встановлення лічильників вони не мають, тому не встановлюють. Раніше вони опломбовували лічильники, щоб не могли прокручувати воду. За все, що знаходиться після вентеля, відповідальність несе мешканець квартири.
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є старшим майстром ЖЕД № 411, в квартирі № 72 лопнула гайка перед лічильником, і відбулося залиття. Перед залиттям було гідравлічне випробовування, були об`яви про це. В квартирі № 72 не перекрили воду, і виникло залиття. В квартирі № 72 не була, акт підписувала. Зауважив, що в об`яві було повідомлено про час проведення гідравлічних випробовувань, та, що необхідно зробити мешканцям квартир. В будинку сторін є консьєрж, який контролює щоб об`яви не зривали. 
Експерт ОСОБА_8 зазначив, що був в квартирі позивача, робив огляд. В квартирі відшарувалася стіна, паркет. Використовував останню систему ІВК, до якої все вносить, і вона робить розрахунок. Використовував метод заміщення, так як в національному стандарті немає відновлення, а є методика щодо визначення матеріальної шкоди, де визначається як вартість відновлювальних робіт. Перепланування в квартирі позивача не могло порушити гідроізоляцію.
Дослідивши зібрані судом першої інстанції докази, а також висновок експертизи, проведений на стадії апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що вина у спричиненні позивачу шкоди власниками та мешканцями квартири № 72 є доведеною, висновки суду відповідають встановленим обставинам та вимогам закону.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Так, згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).
Судом встановлено, що саме з квартири відповідачів  27.06.2017 року відбулося залиття квартири позивача . Причиною залиття  було руйнуваннясантехнічного обладнання та його елементів: гайки перед лічильником гарячого водопостачання,недбалістьвідповідачів власників квартири 72 до сантехнічного обладнання , які не прореагували на попередження житлово-комунальних служб та не перекрили вхідні вентилі гарячої води на час проведення випробувальних гідравлічних  робіт.
Відповідачі, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді вказані обставини не спростували, тобто не довели, що шкода позивачу завдана не з їх вини .
Доводи апеляційної скарги з приводу порушення судом першої інстанції принципу верховенства права та не встановлення дійсної причини залиття не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Відповідно до висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.03.2021 № 27070/19- 43/23380/20-31/233'81/20-46/2955/21-31 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, трасологічної експертизи та експертизи безпеки життєдіяльності у цивільній справі № 755/17974/17 (апеляційне провадження № 22-ц/824/8367/2019 Київського апеляційного суду):
За результатами візуального обстеження (11 лютого 2020 року) санітарно-технічного обладнання та запірно-регулюючої арматури, установлених в квартирі № 72 , та приміщень квартири АДРЕСА_1 , вказати про наявність залиття та встановити причину внаслідок якої 27.06.2017 року сталося залиття квартири № 62 будинку, не видається можливим, з причин, які наведені в дослідницькій частині висновку.
Відповідно наданих матеріалів справи причиною залиття стала: «недбалість мешканців кв. № 72 до сантехнічного обладнання, в даному випадку вхідні вентиля, які мешканці залишили відкритими на довготривалий період своєї відсутності
За результатами візуального обстеження ( 11.02.2020 року) визначити вартість ремонтних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття квартири АДРЕСА_1 не вбачається за можливим, з причин наведених у дослідницькій частині висновку.
Оскільки,  у наданих для проведення досліджень матеріалах не міститься жодної інформації стосовно того: в який спосіб, коли та ким здійснювались гідравлічні випробування водопроводу в будинку АДРЕСА_1 , а також яке використовувалось для цього обладнання і згідно якого технологічного регламенту, вирішити питання: «Чи відповідали дії працівників ЖЕД 411 під час проведення гідравлічних випробувань буднику   АДРЕСА_1 , яке мало місце 27 червня 2017 року вимогам нормативно-технічних документів та дотримання норм ДБНів та ДСН, ДСП ДСанПІН, що регламентують безпечний хід виконаних робіт для запобігання гідравлічного удару та чи знаходяться такі дії в прямому причинному зв`язку із залиттям квартири позивача?» не є можливим.
Причинами пошкодження та руйнувань сантехнічного обладнання та його елементів гайки перед лічильником гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_4 в день залиття 27.06.2017 року (згідно даних ухвали суду про призначення експертизи) ймовірно була тріщина стінки гайки; вказана тріщина могла бути дефектом виготовлення гайки, або могла виникнути при надмірному зусиллі на стінки гайки при її встановленні.
Нинішній вигляд ( з розколом стінки) гайка могла набути через надмірне зусилля ( тиск) води, перевищувало межу міцності її матеріалу.
Оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення порушення працівниками ЖЕД під час проведення випробувальних робіт в день залиття, з огляду на попередження всіх мешканців, про можливі ризики та необхідність перекрити воду, також, матеріалами не доведено, що залиття сталося через надмірний тиск під час проведення таких робіт, який мав місце через допущені порушення , суд не встановив наявності вини третьої особи.
Стосовно, можливих причин пошкодження гайки, а саме не вірне її встановлення, та виробничий дефект, то  колегія суддів виходить з того, що суду не було надано достовірних доказів, що гайку перед лічильником встановлювали працівники ЖЕД, також суд виходить з того, що за якістю сантехнічного обладнання в тому числі і гайок, якими під`єднані лічильники має слідкувати власник квартири, в якій таке обладнання встановлено. 
При цьому, суд виходить з того, що власність зобов`язує. Відповідачі не довели, що працівники ЖЕД зобов`язані періодично перевіряти пошкоджене сантехнічне обладнання у всіх квартирах (з`єднання лічильника) та здійснювати контроль за його якістю.  Апеляційний суд також виходить з того, що відповідачі не спростували висновок суду першої інстанції, з приводу того, що якщо б власники квартири АДРЕСА_4 перекрили вхідні вентилі води до їх кватири, як про це повідомляли всіх мешканців будинку,  залиття б не відбулося. Отже висновок суду про те, що саме халатне відношення до сантехнічного обладнання та до рекомендацій відповідних служб під час проведення гідравлічних випробувань і стало причиною залиття, не спростований та повністю підтверджується матеріалами справи. 
Враховуючи вищевикладене, суд не бере до уваги доводи скарги, відповідно до яких залиття сталося через аварію, а відповідно через відсутністю людського фактору та винної поведінки в діях відповідачів. При цьому суд виходить з того, що розрив мав місце в сантехнічному обладнанні , що знаходиться в квартирі відповідачів, а не в обладнанні яке знаходиться в загальному доступі, та за якість якого відповідальність несе обслуговуюча організація.
Доводи про те, що законодавчо не закріплений обов`язок перекривати воду, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що навіть за відсутності такого законодавчого закріплення, виходячи зі звичайної обережності та недопустимості аварій під час проведення випробувальних робіт, всі мешканці були попереджені з метою власної безпеки та безпеки інших власників про необхідність перекрити воду, а тому колегія суддів погоджується, що саме недбалість відповідачів та не реагування на такі попередження  і призвели до пошкоджень обладнання та залиття.
Доводи скарги про те, що свідки підтвердили, що лічильники встановлювали працівники ЖЕД 411, є голослівними, оскільки свідки навпаки показували, що в працівників ЖЕД відсутня ліцензія на встановлення лічильників. Крім того, не заслуговують на увагу і доводи про те, що опломбування лічильників проводять працівники ЖЕД, оскільки опломбування лічильників жодним чином не пов`язане з їх установкою, а тим більше не доведено, що роботи по установці лічильника були проведені неякісно. Висновок, щодо можливої причини пошкодження гайки, її неякісне закручування, є лише припущенням та не підтверджено достовірними доказами.
Доводи про те, що витік води мав місце в загальному трубопроводі, оскільки розрив відбувся в місці з`єднання лічильника з загальним трубопроводом, колегія не приймає з огляду на те, що показами свідків доведено, що шляхом оголошення всі мешканці були повідомлені про необхідність перекрити воду, а доводи про недоведеність цієї обставини не відповідають дійсності.
Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що його мати не є власником квартири, колегія суддів не приймає з огляду на те, що рішення суду оскаржено лише одним з відповідачів, а саме: ОСОБА_2 , який не оспорює того, що він є власником квартири № 72 . Ні до суду першої інстанції ні до апеляційного суду доказів того, що ОСОБА_4 не була власником квартири на час  залиття, не подавались.
Посилання відповідача на те, що саме перепланування в кватирі позивачів призвело до залиття їх квартири є недоведеним, так як не підтверджується жодним доказом , в тому числі і висновком проведеної в апеляційному суді судової експертизою. 
Доводи про недоведеність розміру завданої шкоди, колегія суддів також не приймає, оскільки надане суду першої інстанції дослідження проводилось одразу після залиття, а посилання на те, що у висновку наданому позивачем, зазначені завищені розцінки на роботи є  недоведеним. 
Та обставина, що відповідно до висновку судової експертизи , відповідно до якої неможливо вже встановити розмір шкоди, так як відбувся ремонт, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки факт спричинення шкоди підтверджено як актом обстеження квартири позивачів, так і висновком спеціаліста, який оглядав квартиру позивачів та відповідно до висновку обрахував лише вартість ремонту тих приміщень, пошкодження яких, зафіксовані в акті ЖЕД, тобто суд такий висновок визнає належним доказом.
Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, оцінив надані позивачем докази та дійшов вірного висновку про наявність підстав, для притягнення до цивільної відповідальності ОСОБА_2 .
    Інші доводи апеляційної скарги вищенаведених висновків суду не спростовують.
 
За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Суд першої інстанції, в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні. В іншій частині рішення не оскаржено.
 
Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги, а також витрати на проведення судової експертизи в апеляційному суді слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.
 
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6ст. 19 ЦПК Україниє малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а)г) п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 268,  367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає , крім випадків, передбачених п.п. а)г) п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови  складено 24 травня 2021 року.
Головуючий суддя:                                                                                     О.В. Желепа 
Судді                                                                                                             В.А. Кравець 
 
                                                                                                                       О.Ф. Мазурик