ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4177/21 Справа № 188/191/21 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року         Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря – Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою 
                ОСОБА_1 , 
на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення, дії бездіяльність виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), - 

ВСТАНОВИЛА: 

       16 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав скаргу на рішення, дії бездіяльність виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). 
       Скарга мотивована тим, що в Петропавлівському районному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження за номером 46741707, виконавчий лист № 188/1122/14-ц від 03 лютого 2015 року, виданий Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області, згідно якого з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 1 500 доларів США та 243,60 грн. судового збору.
       Дане виконавче провадження ВП № 46741707 входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 60053851, де боржником є ОСОБА_2 , до якого також входить виконавче провадження № 59965450 з примусового виконання в/листа № 188/1536/18, виданого 22 серпня 2019 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області про: стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 16 522,86 грн. та судові витрати в розмірі 165,23 грн.
       04 лютого 2021 року він отримав постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04 грудня 2020 року по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 60053851.
       Згідно вказаної постанови станом на 04 грудня 2020 року з боржника ОСОБА_2 було стягнуто на користь стягувача ОСОБА_1 1 075 долларів США, нестягнута сума боргу складає 425 долларів США, з чим заявник не згоден, так як станом на 04 грудня 2020 року на його рахунок, державним виконавцем не було перераховано жодного доллара і сума боргу в доларах, по ВП № 46741707 станом на 04 грудня 2020 року становить 1 500 доларів США.
       Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року скаргу залишено без розгляду та повернуто заявнику. 
       В апеляційній скарзі заявниця посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування ухвали.
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
       Згідно із ч. 1 ст.74 Закону України “Про виконавче провадження” рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
       Відповідно до положень ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
       Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
       При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
       Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.
       Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
       Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено десятиденний строк на оскарження дій державного виконавця.
       Однак при вирішенні питання про залишення скарги без розгляду районим судом не було враховано, що разом зі скаргою ОСОБА_1 звернувся також з клопотанням про поновлення строку на подання скарги. 
       Отже, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не розглянуто клопотання про поновлення строку на подання скарги, а тому прийшов до передчасного висновку про наявність правових підстав для залишення її без розгляду.
       Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що заявником пропущено строки звернення до суду з вказаною скаргою з поважних причин. ОСОБА_1 у своїй скарзі та апеляційній скарзі посилається на отримання постанови державного виконавця 04 лютого 2021 року, проте доказів підтверджуючих дані обставини заявником надано не було.
       Однією із основних засад цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, відповідно до змісту якого саме особа, яка звертається зі скаргою до суду, повинна довести факт дотримання нею вимог закону щодо оскарження нею дій зокрема державного виконавця в межах встановленого законом строку, а у разі оскарження поза межами передбаченого законом строку довести наявність поважних причин, які перешкодили їй вчинити цю процесуальну дію, в передбачений законом строк.
       Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. 
       В свою чергу процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування. 
       Тобто, при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги суд повинен виходити з поважності підстав його пропуску та належності доказів підтверджуючих наведених заявником обставин.
       Разом з цим, клопотання ОСОБА_1 про витребування зведеного виконавчого провадження №60053851 не розглядається у суді апеляційної інстанції, оскільки питання щодо поновлення строку на подання скарги підлягає розгляду у суді першої інстанції.
       В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, проте за вимогами ст.452 ЦПК України розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги вирішується при ухвалені судового рішення за результатами розгляду скарги.
       Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
       При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити частково.
Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року – скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко                                                                
                                                                       М.О. Макаров