ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 квітня 2021 року м. Херсон

справа № 664/1206/19
провадження № 22-з/819/35/21 
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)	Чорної Т.Г.,	
суддів:	Ігнатенко П.Я.,	
  	Пузанової Л.В.	
секретар	Боровикова О.М.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Олешківська державна нотаріальна контора Херсонської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя,   
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Козачелагерської сільської ради Олешківського району Херсонської області, третя особа -Олешківська державна нотаріальна контора Херсонської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в частині поділу спільного майна подружжя, залишені без розгляду, на підставі заяви позивачки поданої нею до початку розгляду справи по суті.
Ухвалою від 20 вересня 2019 року суд замінив первісного відповідача Козачелагерську сільську раду Олешківського району Херсонської області на належних відповідачів, спадкоємців за законом, дітей спадкодавця - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2020 року встановлено факт спільного проживання однією сім`єю та перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1999 року по день смерті останнього – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4  подала апеляційну скаргу.  
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , доводи апелянта не визнала, рішення суду просила залишити без змін та покласти на відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, зазначивши попередній орієнтовний розрахунок таких витрат.
Справа була призначена до розгляду в суді апеляційної інстанції. 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 02 березня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково.
Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від  20 жовтня 2020 року змінено, встановлено факт спільного проживання однією сім`єю та перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , з 01.01.2004 року по день смерті останнього – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
05 березня 2021 рокуОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , звернулася до апеляційного суду із заявою про постановлення додаткового судового рішення щодо стягнення з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1  судових витрат пов`язаних із здійсненням адвокатом професійної правничої допомоги при розгляді справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 14 500 гривень.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши обґрунтованість вимог заяви про постановлення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що адвокат Шевченко А.С. приймав участь у справі від імені ОСОБА_1 як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції (а.с. 112, 211).
Відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 2011 від 20 листопада 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Шевченком Антоном Сергійовичем, сторони досягли згоди, що розмір гонорару визначається виходячи з фактично наданої допомоги за видами та обсягом, який розраховується за тарифами визначеними в договорі ( а.с.110- 111, а.с. 261-262).
На підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції разом із заявою про постановлення додаткового судового рішення суду наданий акт  приймання правничої допомоги із зазначенням переліку наданих послуг, а саме: вивчення апеляційної скарги, формування правової позиції та складання відзиву на апеляційну скаргу вартістю 500 грн/стор.14pt кількістю 15 сторінок з витратами часу 10 години, у розмірі 7 500 грн; участь у судових засіданнях апеляційного суду вартістю 2 000 грн/засідання 26.01.2021 року, 16.02.2021 року та 02.03.2021 року з витратою часу 3 год. у розмірі 6 000 грн; складання заяви про додаткове рішення суду вартістю 500 грн/стор.14pt, кількістю 2 сторінки з витратами часу 1 година у розмірі 1000 грн, разом 14 500 грн.
В запереченнях на заяву про постановлення додаткового рішення про судові витрати адвокат Твердохліб О.В., яка діє від імені відповідачки ОСОБА_4 , зазначила про те, що витрати на правничу допомогу про які зазначає позивачка є невиправданими та штучно завищеними, відсутній критерій їх реальності та розумності, відсутній детальний опис робіт виконаних адвокатом, матеріали справи не містять, а заявником не надано доказів, які б свідчили про доцільність та неминучість витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, заявником вказана участь адвоката в трьох судових засіданнях, проте друге судове засідання не відбулося саме за клопотанням адвоката Шевченка А.С., а відзив на апеляційну скаргу набраний завеликим шрифтом та відповідними відступами, за рахунок чого збільшився обсяг сторінок а відтак і оплата за складання відзиву та заяви про додаткове судове рішення. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України до судових витрат віднесені і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
У відповідності до частин 1-6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов?язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. 
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Враховуючи, що адвокат Шевченко А.С. приймав участь у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, складав відзив на апеляційну скаргу та заяву про додаткове рішення і в акті до Договору про надання правової допомоги № 2011 від 20.11.2019 року зазначений опис виконаних цих робіт, їх вартість, кількість витраченого часу, колегія суддів вважає, що заявлені позивачкою вимоги про стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з розміром заявлених вимог, оскільки судове засідання призначене на 16.02.2021 року не відбулося за клопотанням адвоката, розмір шрифту та відступи між словами у відзиві на апеляційну скаргу та в заяві про постановлення додаткового судового рішення завеликі, що призвело до збільшення сторінок а відтак розрахунку вартості складених документів. Крім того, адвокатом не зазначено скільки часу йому необхідно було на формування правової позиції у справі, враховуючи, що по суті позовні вимоги судом першої інстанції задоволено, суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, лише змінив період з якого встановлений факт спільного проживання. 
Враховуючи те, що відзив, поданий позивачем на апеляційну скаргу, значною мірою (текстуально й по суті) відтворює доводи, викладені позивачем в позові та його виготовлення не вимагало значного обсягу технічних робіт, а розмір шрифту та відступи між словами  у відзиві на апеляційну скаргу та в  заяві про постановлення додаткового судового рішення  є завеликі,  тривалість судових засідань та відсутність одного судового засідання є незначними, зважаючи на те, що відповідачка оспорює співмірність витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що заявлені судові витрати підлягають зменшенню на 50 % і до стягнення належить 7250 грн. з відповідачки ОСОБА_4 , яка оскаржила судове рішення в апеляційному порядку.
       Строки і порядок подання доказів зазначені в частині восьмій статті 141 ЦПК України заявником дотримані, а тому доводи  відповідачки в цій частині   є безпідставними.
        На підставі викладеного, керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_4 ,  яка проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер  облікової картки  платника податку  НОМЕР_1  на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 250 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий                                                                                          Т.Г.Чорна

Судді:                                                                                                        П.Я.Ігнатенко

                                                                                                                      Л.В.Пузанова 

Повний текст додаткової постанови складено 15 квітня 2021 року

Суддя                                                                         Т.Г. Чорна