УХВАЛА

11 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  911/2581/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючий, Банаська О.О., Білоуса В.В.,

учасники справи:
боржник - Закрите акціонерне товариство "Макарово",
кредитор - ОСОБА_1 
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор",
арбітражний керуючий, ліквідатор - Цвітненко Д.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор"
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 19.01.2021
у складі колегії суддів: Сотнікова С.В., (головуючий), Остапенка О.М., Копитової О.С.,
та ухвалу Північного апеляційного господарського суду 
від 23.03.2021
у складі колегії суддів: Сотнікова С.В., (головуючий), Остапенка О.М., Грека Б.М.,

у справі за заявою Закритого акціонерного товариства "Макарово"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор"  (далі - ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор", заявник) 09.04.2021, звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 у справі № 911/2581/14.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 911/2581/14 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Банасько О.О., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021.
13.04.2021 засобами електронного зв`язку від арбітражного керуючого Цвітненка Д.М. надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор".
Як вбачається з матеріалів скарги, заявник не погоджується з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 та посилаючись на положення абзацу 2 частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021, якою з урахуванням ухвал Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 та 02.03.2021 про виправлення описок та ухвали від 23.03.2021 про роз`яснення судового рішення, ухвалу Господарського суду Київської області від 16.11.2020 у справі № 911/2581/14 скасовано в частині: 
- відсторонення арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича від виконання повноважень ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Макарово" (пункт 2 резолютивної частини);
- призначення ліквідатором Закритого акціонерного товариства "Макарово" арбітражного керуючого Гладія Олександра Васильовича (пункт 3 резолютивної частини);
- зобов`язання арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича у найкоротший термін передати ліквідатору Закритого акціонерного товариства "Макарово" Гладію Олександру Васильовичу бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута (пункт 4 резолютивної частини).
Розглянувши матеріали касаційної скарги, з урахуванням заперечень проти відкриття, Суд дійшов до висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор" в частині оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 з наступних підстав.
З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 
Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").
Так, згідно Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. 
Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, цей Кодекс введено в дію з 21.10.2019. 
З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).
Така ж норма закріплена у частині 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства. 
Норми Господарського процесуального кодексу України є загальними стосовно норм Кодексу України з процедур банкрутства, які визначають особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальними та мають пріоритет у застосуванні при розгляді цих справ.

Отже, у процедурі банкрутства процесуальні норми Господарського процесуального кодексу України мають універсальний характер, адже розраховані як на позовне провадження, так і на процедуру банкрутства та їх застосування у цій процедурі здійснюється з урахуванням особливостей правового регулювання розгляду конкретного питання, передбачених Кодексу України з процедур банкрутства.

Тому реалізація права на касаційне оскарження судових рішень у справі про банкрутство відбувається за правилами і в порядку, передбаченими главою 2 "Касаційне провадження" розділу IV "Перегляд судових рішень" Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей оскарження судових рішень у справі про банкрутство, визначених у Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції на момент прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваних судових рішень та прийняття судом касаційної інстанції даної ухвали, передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Наведений в частині 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.
При цьому, абзац 2 частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.
Положеннями статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено право касаційного оскарження, зокрема, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали (п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України).
Аналіз викладеного свідчить, що слід розрізняти загальний перелік судових рішень, що можуть бути оскарженні в касаційному порядку відповідно до положеннями статті 287 Господарського процесуального кодексу України та спеціальний, визначений нормами статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Об`єктом касаційного оскарження за касаційною скаргою ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор", поряд з постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021, є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 про роз`яснення судового рішення, можливість оскарження якої в касаційному порядку передбачена пунктом 3 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Постанова Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021, вимоги щодо оскарження якої приєднано до вимог касаційної скарги  ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор" в порядку визначеному абзацом 2 частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства в силу положень абзацу 1 частини тієї ж статті Кодексу України з процедур банкрутства не може бути оскаржена окремо до суду касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вимоги касаційної скарги ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор" в частині оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 не можуть бути включені до вимог касаційної скарги в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства з огляду на оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 про роз`яснення судового рішення, оскільки остання відсутня в спеціальному переліку судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, визначеному абзацом 1 частини 3 згаданої норми Кодексу України з процедур банкрутства, а має власну процедуру касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
У зв`язку з чим, касаційна скарга ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор" в частині вимог щодо оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийняті слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частиною 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
Подана ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор" касаційна скарга в частині вимог щодо оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 про роз`яснення судового рішення відповідає вимогам щодо її форми та змісту згідно зі статтею 290 Господарського процесуального кодексу України.
З огляду на зазначене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відкриття касаційного провадження у справі № 911/2581/14 за касаційною скаргою ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021.
На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, 290, пунктом 1 частини 1 статті 293, 294 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -           

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 у справі № 911/2581/14.
2. Відкрити касаційне провадження у справі № 911/2581/14 Господарського суду Київської області за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021.
3. Повідомити учасників справи, що розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 відбудеться 01 червня 2021 року о  12:15   у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань №330.
4. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 20.05.2021.   
5. Звернути увагу учасників справи на тимчасовий характер вжитих судом процесуальних заходів для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 серед учасників відкритих судових засідань.
6. Довести до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. 
7. Звернути увагу учасників справи на можливість розгляду касаційної скарги за відсутності їх представників за наявними у справі матеріалами у разі подання відповідного клопотання.
8. Повідомити учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.
9. Рекомендувати учасникам справи ознайомлення з матеріалами справи, за наявності такої технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі, шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну адресу, зазначену у відповідній заяві, яку подавати через дистанційні засоби зв`язку.
10. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://supreme.court.gov.ua.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.О. Банасько

                                                                                          В.В. Білоус