УХВАЛА

07 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  921/230/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н.О.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ"
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.06.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі    
за позовом Приватного підприємства фірма "АМН ТРАНС"  
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС", 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "РОКМАР", 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ГРУП ТРЕЙД", 5. Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СПАР МАШИНЕРІ"   
про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, м Тернопіль, вул Гайова, 44, загальною площею 1976,8 кв м          та складаються з: цегляної майстерні "А" площею 1907,4 кв м, цегляного адмінбудинку "Б" площею 69,4 кв м, цегляно-залізної прохідної "Ж", 2/3 частин огорожі 1 -2 з залізо-бетонних плит та заліза та 2/3 частин асфальтного замощення І;
- визнання права власності на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, м Тернопіль, вул Гайова, 44, загальною площею 1081,6 кв м     та складається з: під літ "В" торгово-офісні приміщення площею 169,9 кв м, під літ "Г" складські приміщення площею 210,9 кв м, під літ "Д" складські приміщення площею 301,2 кв м, під літ "Е" складські приміщення площею 277,4 кв м, під літ "Є" складські приміщення площею 12,5 кв м, під літ "Ж" складські приміщення площею 109,8 кв м, 1/3 частина огорожі, 1, 1/3 частина огорожі, 2, 1/3 частина замощення, І;
- витребування з незаконного володіння відповідачів вищевказаного майна,  

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.06.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі № 921/230/19, подана 29.03.2021 разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.   
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ" залишено без руху на підставі частин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, адже не було додано докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі та доводи, наведені в клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження визнані неповажними. Надано скаржнику строк для усунення недоліків.
17.05.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ" про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі. Також просить поновити строк на касаційне оскарження за касаційною скаргою ТОВ "КАН КОМПАНІ" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі № 921/230/19, зазначаючи, що представник Товариства Мозіль С.І. не отримував повного тексту оскаржуваної постанови, тому не міг вчасно звернутися з мотивованою  касаційною скаргою.   
Розглянувши подану заяву Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Право господарського суду при вирішенні питання, що виникає у зв`язку із відновленням пропущеного процесуального строку, унормовуються процесуальним законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Оскаржувана постанова Західного апеляційного господарського суду ухвалена  22.09.2020, повний текст постанови складено та підписано 24.09.2020, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на постанову було 15.10.2020, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.
Із касаційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ" звернулося 29.03.2021, про що свідчить дата на поштовому конверті, в якому касаційна скарга надійшла на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, тобто після перебігу строку встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України.
За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що "… сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала ), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року)".
Колегія суддів Касаційного господарського суду враховує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ" було обізнано про існування судового провадження у справі № 921/230/19, оскільки, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.12.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ" б/н від 18.12.2020 про роз`яснення рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.06.2020 призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.12.2020.   
Відтак Товариство з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ"  мало вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому провадження справи. При цьому воно не було позбавлене об`єктивної можливості дізнатися протягом розумного строку про рух справи безпосередньо у місцевому господарському суді, проте, як вбачається із його доводів, такими можливостями не скористалося.
Крім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, постанова апеляційної інстанції суду від 22.09.2020 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 30.09.2020, що дозволяло скаржнику вчасно звернутися з касаційною скаргою, однак, Товариство цього не зробило через суб`єктивні обставини, та подало касаційну скаргу лише 29.03.2021, тобто із пропуском встановленого строку.
На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Проте скаржник не навів інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 та не надав належних доказів неможливості звернення у передбачений законом строк з касаційною скаргою.
Як визначено у пункті 27 рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02) право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.
Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).
Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України визначено, що Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
З огляду на те, що скаржник у заяві про усунення недоліків інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, які б не залежали від його волі, не навів, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №921/230/19 за касаційною скаргою  Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.06.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020.  
Керуючись статтями 234, 235, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.06.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі № 921/230/19.
2.  Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі оригінали квитанцій №    11 від 06.05.2021 на суму 109 102,40 грн та № ПН2168075 від 29.03.2021 на суму 1    000,00 грн) повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                    Т. Б. Дроботова

                                                                                                                   Н. О. Багай