ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/15181/20                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/710/21                                        Новіченко Н.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності        - ОСОБА_1 
захисника                                        - Шилова Ю.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

17 вересня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107186 стосовно  ОСОБА_1  за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 17 вересня 2020 року о 2155 год. в м. Харкові, вул. Гв. Широнінців, буд. 21-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, невнятна мова. Від проходження на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» та проходження освідування в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД») відмовився в присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді незаконна та необґрунтована, винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
За обставинами події ОСОБА_1 зазначає, що за кермом автомобіля знаходилась його дружина ОСОБА_2 , а він знаходився поруч. Оскільки ОСОБА_2 хвилювалася, щоб не пошкодити автомобіль при паркуванні, він вийшов з автомобіля та обійшов його.
Вважає, що поліцейським здалося, що саме він був за кермом автомобіля. 
Посилається, що матеріали справи не містять відомостей щодо номеру та серії відеокамери її назви та дати виробництва, а долучені до матеріалів справи відеозаписи є копіями. За вказаних обставин надані відеозаписи є неналежними доказами у справі.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазнає, що поліцейськими йому не роз`яснено його права та обов`язки.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 його захисника – адвоката Шилова Ю.П., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, допитавши у якості свідка ОСОБА_2 апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.        
Судовим розглядом встановлено, що 17 вересня 2020 року о 2155 год. в м. Харкові, вул. Гв. Широнінців, буд. 21-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».
Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107186 від 17 вересня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується: 
- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які були залучені поліцейськими в якості свідків та зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я (а.с. 9-10);
       - відеозаписом з відеорегістратора розташованого на службовому автомобілі поліцейських, на якому зафіксовано, що патрульний автомобіль рухається за автомобілем «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки із-за керма вказаного автомобіля вийшов ОСОБА_1 , а з передньої пасажирської двері ОСОБА_2 (а.с. 74);
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що під час з`ясування обставин події ОСОБА_1 факт керування заперечує, постійно змінює свої пояснення, намагається покинути місце події. В подальшому, в присутності двох свідків поліцейській пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовився від запропоновано огляду та вимагає у поліцейських надати відео-докази керування ним транспортним засобом (а.с. 4);
- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з рапортом поліцейського, автомобіль припарковано без порушень ПДР України, що відповідає положенням частини 3 статті 2652 КУпАП (а.с. 8).
Під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_1 пояснив, що транспортним засобом керувала його дружина ОСОБА_2 , він знаходився поруч на пасажирському сидінні. Після зупинки він вийшов з пасажирської двері подивитися, щоб його дружина нічого не зачепила. Оскільки він не керував автомобілем, у поліцейських були відсутні підстави для його огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Судом апеляційної інстанції допитана у якості свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила надані нею в суді першої інстанції пояснення та додатково пояснила, що 17 вересня 2020 року вона разом зі своїм чоловіком та друзями у дворі їхнього будинку святкували день народження дітей їх друзів. Через деякий час приїхали поліцейські та зробили зауваження з приводу музики. Також поліцейські попросили перепаркувати з дитячого майданчика автомобіль «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 . Оскільки вона алкогольних напоїв не вживала, то сіла за кермо автомобіля, а її чоловік ОСОБА_1 поруч та вони поїхали до свого під`їзду. Вона дуже хвилювалась під час паркування, щоб не зачепити високий бордюр, тому ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та допомогав припаркуватися. 
Після перегляду відеозапису з відеорегістратору із службового автомобіля поліцейських ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 вийшов із-за керма бо вони обмінялися місцями.
Оцінюючи надані ОСОБА_2 пояснення, апеляційний суд приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом не знаходять свого обґрунтованого підтвердження.
При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення таким правом не скористався будь-яких пояснень не надав, від підпису в протоколі відмовився, про що поліцейським зроблено відповідні записи (а.с. 1).
Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не знайшли свого обґрунтованого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Посилання в апеляційній скарзі на нероз`яснення поліцейським прав та обов`язків ОСОБА_1 апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки згідно з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, поліцейський намагався роз`яснити ОСОБА_1 його права та обов`язки та ознайомити його зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, однак ОСОБА_1 відмовився слухати поліцейського та покинув місце події. 
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських, є неналежним доказом у справі, оскільки відсутні дані про номер та серію відеокамери її назву та дату виробництва, є безпідставними.                Відповідно до пункту 4 частини 1 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. 
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Також не може бути враховано апеляційним судом, що керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 та на його утриманні знаходиться двоє дітей, оскільки відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність при накладенні адміністративного стягнення у даній категорії справ судом не враховуються.
Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року та закриття провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 272, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна