УХВАЛА

31 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 460/2177/20
адміністративне провадження № К/9901/16761/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської  О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Україна" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від                              11 листопада 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року в справі №460/2177/20 за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Україна" до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Сільськогосподарське приватне підприємство "Україна" (далі - СПП "Україна")  звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 листопада                       2020 року позов задоволено частково: зобов`язано Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України повторно розглянути заявку СПП "Україна" від 25 вересня 2019  року для отримання дотації за утримання корів та включення до Реєстру суб`єктів господарювання, які є юридичними особами і власниками корів, та яким нарахована дотація за утримання корів, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у судовому рішенні.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. 
08 травня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу СПП "Україна" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року в справі №460/2177/20.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня  2021 року визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача - Желєзного І.В., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.
Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2021 року задоволено заяви суддів: Желєзного І. В., Берназюка Я. О., Коваленко Н.В. про самовідвід; відведено суддів: Желєзного І. В., Берназюка Я. О., Коваленко Н.В.  від участі у розгляді касаційної скарги СПП "Україна" на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року у справі № 460/2177/20; передано справу №460/2177/20 за позовом СПП "Україна" до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії, до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому КАС України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2021 року визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача - Радишевської  О.Р., суддів: Мацедонської В.Е., Єресько Л.О.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що підставою касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Водночас скаржником не наведено, щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Доводи скаржника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341   КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржником не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтями  248, 328, 329, 332 КАС України,  Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Україна" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року в справі №460/2177/20 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                    О.Р. Радишевська