Справа № 347/717/20 
Провадження № 22-ц/4808/226/21
Провадження №  22-ц/4808/227/21  
Головуючий у 1 інстанції Крилюк  М. І. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі: 
головуючого  (суддя-доповідач) Максюти І.О., 
суддів:                                            Василишин Л.В., Бойчука І.В.,
секретаря                                       Капущак С.В.,
з участю:   апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Гуменюка Б.С., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бельмеги М.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, витребування майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Крилюк М.І. 18 листопада 2020 року у м. Косів Івано-Франківської області, та додаткове рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Крилюк М.І. 27 листопада 2020 року у м. Косів Івано-Франківської області, 
                                            в с т а н о в и в:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом  до ТОВ «Росвен Інвест Україна», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В.,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Косівський районний відділ державної виконавчої служби  Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, витребування майна.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2007 року між ним та ПАТ «ПроКредитБанк» укладено рамкову угоду №0028, відповідно до умов якої йому надано кредит для задоволення особистих потреб. До зазначеної рамкової угоди укладено договори про надання траншу: 05.11.2007 року №26.547/0028-1, 08.11.2007р. №26.547/0028-2, 11.01.2008р. № 26.547/0028, відповідно до умов яких ним отримано загалом 20 400 доларів США. З метою забезпечення виконання договорів з ним та його дружиною укладено договори поруки та договір іпотеки на належне йому нерухоме майно – магазин по АДРЕСА_1 . Ним здійснювалося погашення кредитної заборгованості. Однак у зв`язку з простроченням чергової сплати платежів та виникнення заборгованості, кредитор звернувся із позовом до суду. У Косівському районному відділі державної виконавчої служби  Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває два виконавчих провадження від 17.06.2010р. та від 02.07.2010р.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до дострокових вимог ЗАТ «ПроКредитБанк» від 01.09.2009р. банк, як кредитор, скористався своїм правом, передбаченим ст.1050 ЦК України та п. 8.2.1 договору №1 від 16.01.2009р. про внесення змін до рамкової угоди №0028 від 05.11.2007р., яка була укладена між ним та Банком,  і звернувся із вимогою повернути весь кредит в розмірі 136 128,92 грн.
Крім того, 04.06.2010р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. вчинено виконавчий напис, згідно якого звернуто стягнення на предмет іпотеки – магазин загальною площею 294,3 кв.м по АДРЕСА_1 , шляхом продажу магазину на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості за договорами про надання траншу, які були укладені згідно рамкової угоди №0028 від 05.11.2007р., в розмірі 137 828,91 грн. Даний виконавчий лист знаходиться на виконанні ВДВС Косівського РУЮ у ВП №21657102.
Таким чином, кредитором ЗАТ «ПроКредитБанк» було реалізовано право на дострокове звернення всієї заборгованості та стягнуто її з боржника шляхом подання позову до суду. Одночасно цю ж заборгованість стягнуто шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, реалізовано право на звернення стягнення на іпотечне майно. Після направлення йому письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, а також стягнення заборгованості  в судовому порядку, кредитний договір припинив свою дію та кредитор втратив можливість нарахування та стягнення з нього відсотків за кредитним договором.
На виконання виконавчого листа ним було здійснено часткове погашення  заборгованості на суму 67 000 грн кредитору, який на той час був стягувачем. Таким чином, заборгованість згідно рамкової угоди від 05.11.2007р., яка стягнута судом, станом на час подання позовної заяви становить 69 128,92 грн.
Ухвалою Залізничного районного суду від 27.07.2017 року у справі №2-1703/2010 замінено стягувача у виконавчому провадженні  з ПАТ «ПроКредитБанк» на ТзОВ «Росвен Інвест Україна». 
У листопаді 2017 року він звертався до суду із позовом про визнання недійсним договору факторингу №КЕ/ПБ-2016, однак йому в позові відмовлено.
24 березня 2020 року ним отримано листа від невідомої особи – ОСОБА_2 з вимогою сплатити борг у розмірі 1 947 248 гривень протягом місяця з дня отримання листа, а у випадку несплати право власності на магазин буде оформлене на нього.
25.05.2020р. із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що  04 травня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно – магазин по АДРЕСА_1 .
Крім того, 15.06.2020 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що  27 травня 2020 року приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М.М. здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно – магазин по АДРЕСА_1 . 
Таким чином ОСОБА_2 , незаконно заволодівши його майном, не маючи права відчужувати його, оскільки таке вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом, здійснив подальше його відчуження (перепродав) на користь ОСОБА_3 .
Просив виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., зареєстрований в реєстрі за №51552274 від 11.03.2020 року про звернення стягнення на нежитлову будівлю магазину по АДРЕСА_1 визнати таким, що не підлягає виконанню (а.с.1-6, том 1).
З врахуванням позовної заяви, поданої 24.06.2020 року, просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52134951 від 05.05.2020р. приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. Скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно - магазин по АДРЕСА_1 . Витребувати у ОСОБА_3 в його користь зазначене нерухоме майно (а.с. 111-121, том 1).
Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Росвен Інвест Україна», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В.,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет сплору Косівський районний відділ державної виконавчої служби  Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню  об`єднано в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, витребування майна (а.с.77, том 1).
Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Росвен Інвест Україна», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В.,третя особа без самостійних вимог Косівський районний відділ державної виконавчої служби  Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню   залишено без розгляду (а.с.93-, том 1).
Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2020 року в позові ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.05.2020 року, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та витребування нерухомого майна – відмовлено (а.с.95-98, том 2).
Додатковим рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2020 року скасовано заходи забезпечення позову у цивільній справі №347/717/20, застосовані ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21.04.2020 року у вигляді накладення заборони на вчинення будь-яких дій приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. щодо нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.103, том 2).
Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на їх незаконність та необґрунтованість. 
Апелянт зазначив, що ст.12, ч.3.ст.33, ст..35,36, 37 ЗУ «Про іпотеку» в редакції станом на 05.11.2007 року, так цими ж норми в редакції станом на 04.05.2020 року передбачено, що реєстрація права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем в рахунок погашення боргу можлива лише тоді, коли це передбачено в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі.
Звертає увагу суду на те, що в договорі іпотеки приміщення магазину від 05.11.2007 року, укладеному між ним та ЗАТ «ПроКредитБанк», сторони передбачили єдиний спосіб досудового врегулювання – звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому чинним на момент звернення законодавством (п.5.3 Договору іпотеки).
Крім досудового врегулювання у п.5.2 договору іпотеки передбачили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса або на підставі рішення суду.
Щодо законності дій і рішень реєстратора, то ні реєстратору, ні суду не було представлено договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. А саме таке застереження дає право реєстратору, за умови представлення всіх інших документів, які вимагаються п.61 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснити реєстрацію на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Таким чином, здійснюючи реєстраційні дії щодо спірного майна, державним реєстратором порушено положення ст.20 ЗУ «Про  державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» та п.61 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Вважає що він, як власник майна, яке неодноразово відчужувалося, має  всі підстави захистити своє порушене право шляхом віндикаційного позову – витребування майна в останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст.ст.377 та 388 ЦК України. Суд першої інстанції взагалі не досліджував обставин, що стосуються такої позовної вимоги.
Суд не врахував, що під час виконання виконавчого листа від 04.06.2010р. ним було здійснено часткове погашення заборгованості на суму 57 000 грн, які були перераховані кредитору. Крім того, 04.07.2017р. перерахував 10 000 грн на погашення боргу, однак банк повернув вказані кошти на рахунок Косівського РВ ДВС 20.07.2017р., бо ТОВ «Росвен Інвест Україна», як стягувач у виконавчому провадженні, не надав свої банківські реквізити для погашення боргу.
Також не погоджується із додатковим рішенням суду, оскільки ч.1 ст.270 ЦПК України не передбачено скасування заходів забезпечення позову шляхом прийняття додаткового рішення, це не було позовною вимогою. 
З наведених підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Скасувати додаткове рішення та постановити ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення. Судові витрати стягнути з відповідачів (а.с.108-116, том 2).
Заперечуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2 у відзиві зазначає, що судом встановлено, що порушень закону при відступленні права вимоги в зобов`язанні та переході до нього прав кредитора допущено не було. З часу задоволення Залізничним районним судом м. Львова позову кредитора ЗАТ «ПроКредитБанк» та вчинення приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. виконавчого напису на підставі договору іпотеки від 05.11.2007 року пройшло десять років. За цей період позивачем ОСОБА_1 в рахунок виконання зобов`язання було сплачено 57 000 грн, за останні три роки не сплачено жодної гривні, хоча жодних перешкод для цього в нього не було, а борг згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки (дата формування 25.05.2020р.) по основному зобов`язанні становить 100 000,00 доларів США. Договір іпотеки було укладено 05.11.2007 року, а умова про те, що  спосіб звернення на майно іпотеки повинен бути оговорений в договорі іпотеки в ЗУ «Про іпотеку» була внесена шляхом внесення змін до ч.1 ст.37 Закону Законом України №800-VІІІ від 25.12.2018 року. Тому такий спосіб звернення стягнення не міг бути оговорений в договорі іпотеки, який було укладено 05.11.2007 року. Оскільки визнання за ним права власності на іпотечне майно відбулося в законний спосіб на підставі іпотечного договору, тому суд дійшов правильного висновку щодо дотримання державним реєстратором закону при оформленні права на іпотечне майно. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без зміни (а.с.142-148, том 2).
Інші учасники справи правом на подання відзиву не скористались, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. 
У судове засідання не з`явилися приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. та відповідачка ОСОБА_3 ,  про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. 
Суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про день, місце та час розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованою поштовою кореспонденцією. 
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання,  тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.
Вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Гуменюка Б.С., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бельмеги М.В., суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги з таких підстав.
Судом встановлено, що  05 листопада 2007 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 укладено рамкову угоду № 0028, відповідно до умов якої кредитор відкриває позичальнику кредитну лінію терміном на 120 місяців в розмірі, що не перевищує 100 000,00 доларів США. Цільове призначення кредиту – задоволення особистих потреб. 
05 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ПроКредитБанк» укладено договір про надання траншу № 26.547/0028-1 (в межах рамкової угоди № 0028), а також 08 листопада 2007 року за № 26.547/0028-2, та 11 січня 2008 року за № 26.655/0028 договори про надання траншів, відповідно до умов яких ОСОБА_1   отримано загалом 20400 доларів США.
Виконання грошового зобов`язання забезпечено договорами поруки від 05 та 08 листопада 2007 року, а також від 11 листопада 2008 року. 
За договором іпотеки приміщення магазину від 05 листопада 2007 року (а.с.144-147 том 1), укладеним між ЗАТ «ПроКредитБанк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Косівського міського нотаріального округу Григорчук Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 4259, в забезпечення виконання іпотекодавцем ОСОБА_1 перед іпотекодержателем ЗАТ «ПроКредитБанк» зобов`язань, що виникають із Рамкової угоди  № 0028, від 05 листопада 2007 року з урахуванням усіх діючих та майбутніх змін та доповнень до неї,  договору про надання траншу № 26.547/0028-1 від 05 листопада 2007 року, інших договорів про надання траншу, договорів про надання овердрафту та ус іх інших договорів, які укладені та будуть укладені на підставі Рамкової угоди та є чи будуть її невід`ємною частиною щодо погашення кредиту, отриманого чи який буде отриманий відповідно до Кредитного договору, а також виконання усіх інших грошових зобов`язань, що виникають на підставі кредитного договору (п.1.3.) в межах рамкової угоди № 0028), а також 08 листопада 2007 року за № 26.547/0028-2, та 11 січня 2008 року за № 26.655/0028 договори про надання траншів, відповідно, передано в іпотеку магазин, що знаходиться у будинку за номером АДРЕСА_1 (п.1.1.)
Статтею 5 договору іпотеки приміщення магазину врегульовані питання задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки та його реалізація.
У параграфах 1, 2 та 3 статті 5 договору сторони досягли згоди щодо умов договору, які визначають підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема і шляхом позасудового врегулювання, а також на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.п.5.1 – 5.5. договору).
На підставі рішення Залізничного районного суду міста Львова, яке набрало законної сили 03 травня 2010 року, стягнуто на користь ПАТ «ПроКредитБанк» солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 136 128 грн, про що виданий виконавчий документ.
Зазначене рішення суду звернуто до примусового виконання у зв`язку з чим 02.07.2010 року відкрито виконавче провадження (а.с.122, том 1).
Приватним нотаріусом Львівського МНО 04.06.2010 року Магировською О.В. виданий виконавчий напис № 1108 про звернення стягнення на приміщення магазину в АДРЕСА_1 в рахунок стягнення  з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПроКредитБанк» заборгованості в розмірі 137 828,91 грн (а.с.187-190, том 1, 47-50 том 2).
Цей виконавчий документ пред`явлений до примусового виконання і 17.06.2010 року відкрито виконавче провадження № 21657102 9а.с.124 том 1).
Обидва виконавчі документи об`єднані у зведене виконавче провадження 06.04.2020 року на підставі постанови начальника Косівського районного відділу державної виконавчої служби (а.с.125 том 1) 
22.08.2016 року між ПАТ "ПроКредитБанк" та ТОВ «Росвен Інвест Україна»  укладено договір факторингу № КЕ/ПБ-2016, відповідно до умов якого ПАТ «ПроКредитБанк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги до боржників, що не виконали свої фінансові зобов`язання перед ПАТ «ПроКредитБанк» відповідно до укладених договорів, в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання траншу № 26.547 від 05.11.2007 року, та № 26.655від 11.01.2008 року, наданих відповідно до рамкової угоди №0028 від 05.11.2007 року. Внаслідок укладення договору факторингу, TOB «Росвен Інвест Україна» набуло статусу нового кредитора щодо стягнення заборгованості за договорами про надання траншу № 26.547 від 05.11.2007 року та № 15.655 від 11.01.2008 року. 
Зазначені обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, від 29 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року (а.с.15-22, том 1)
Ухвалою Залізничного районного суду від 27.07.2017 року в справі 2-1703/2010 (а.с. 23-24 т.1 ), залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 7 грудня 2017 року, замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП№20346243 від 20.07.2010 р. з виконання виконавчого листа №2-1703/10, виданого 04.06.2010 року Залізничним районним судом м. Львова у справі за позовом ПАТ «ПроКредитБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, з Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (а.с.23-24, 128-132 том 1).
Довідка, видана начальником Косівського ВДВС від 25.07.2017 року свідчить про те, що ОСОБА_1 станом на 25.07.2017 року сплачено згідно виконавчого листа № 2-1703 від 04.06.2010 року на користь ПАТ КБ «ПроКредитБанк» 57 000 грн, а також 10 000 грн 04.07.2017 року, які банком повернуті на депозитний рахунок ВДВС 20.07.2017 року (а.с.127 том 1).
Між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Прайм Альянс» та ОСОБА_2 укладений попередній договір №10/03/20ВП від 10.03.2020 року (а.с. 194 т.1), відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Прайм Альянс» зобов`язалася, а ОСОБА_2 доручив їй здійснити необхідні дії, спрямовані на набуття права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами № 26.655 від 11.01.2008 року та № 26.547 від 22.10.2012 року, укладеними між ПАТ «ПроКредитБанк» та ОСОБА_1 
11 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. посвідчено Договір передачі прав за договором іпотеки приміщення магазину, посвідченим 05 листопада 2007 року приватним нотаріусом Косівського міського нотаріального округу Григорчук Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 4259, між Акціонерним товариством  «ПРОКРЕДИТ БАНК» і ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (а.с.192-193, том 1).
11 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. посвідчено Договір передачі прав вимоги за договором іпотеки на приміщення спірного магазину (а.с. 191-193 т.1)  від ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» до ТзОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» . 
Договір про відступлення права вимоги № 11/03/20 ВП ( а.с.195 -197, 198 т.1) між ТзОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» та ОСОБА_2 також  укладено  11.03.2020 року. За вказаним договором до ОСОБА_2 перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за рамковою угодою №0028 від 05.11.2007 року, Договорами про надання траншів № 26.547 від 05.11.2007 року, та № 26.655від 11.01.2008 року, укладеними між боржником та ПАТ «ПроКредит Банк», а саме на : право вимоги щодо сплати основного зобов`язання, процентів за користування кредитом на час укладення договору і у майбутньому до повної сплати, неустойки, інших платежів, відповідно до умов кредитного договору, інших прав, передбачених кредитним договором.  При цьму. Відповідно до акта прийому-передачі документів ОСОБА_2 , представником останнього прийняті рамкова угода, договір про внесення до неї змін, договори про надання траншів та три договори поруки (а.с.198, том 1, 53-54 том 2).
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. 11 березня 2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на предмет іпотеки – магазин, загальною площею 294,3 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 , розмір основного зобов`язання – 100 000 доларів США. Строк виконання 05.11.20017р., Іпотекодавець - ОСОБА_1 , іпотекодержатель – ОСОБА_2 (а.с. 35 т.2).
Договір передачі прав за договором іпотеки приміщення магазину, посвідченим 05 листопада 2007 року приватним нотаріусом Косівського міського нотаріального округу Григорчук Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 4259, між ТзОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» та ОСОБА_2 укладено 12 березня 2020 року,  тобто днем пізніше, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. також 12 березня 2020 року, зареєстрований в реєстрі № 302 (а.с.51-51, том 2)
17 березня 2020 року відповідач в справі ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з письмовим повідомленням (а.с.11 т.1), що згідно укладених договорів він виступає новим іпотекодержателем права вимоги за договором іпотеки та запропонував останньому погасити заборгованість по кредитних договорах в місячний термін. Також було повідомлено, що в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою, він використає своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, або діятиме у відповідності до статті 37 Закону України «Про іпотеку».
Факт отримання від ОСОБА_2 такого змісту повідомлення не заперечується та визнається позивачем.
Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2020 року накладено заборону на вчинення будь-яких дій приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу  Лапкевич Т.В. щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 (а.с.35-36, том 1).
04.05.2020р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно - магазин загальною площею 294,3 м.кв., що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності №36403699. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2076299626236. Підстава внесення запису – рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52134951 від 05.05.2020р. (а.с. 152-153 том 1, 29-34, 43 том 2).
Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 26.05.2020 року укладено договір купівлі-продажу магазину, посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М.М. (а.с.25-26, том 2).
Після чого, 27.05.2020р. приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М.М. здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на магазин загальною площею 294,3 м.кв., що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності №36636442. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №2076299626236. В графі «Підстава для державної реєстрації права власності:» зазначено: Договір купівлі-продажу, серія та номер: 615, виданий 26.05.2020р., видавник: Тонюк М.М., приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу (а.с.154, том 1, 27-28 том 2).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ТзОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості  у справі за позовом ПАТ «Про Кредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, позивачем не надано доказів на підтвердження факту погашення наявної заборгованості за його кредитними зобов`язаннями. Згідно договору про відступлення права вимоги, до ОСОБА_2 перейшло право вимоги за кредитним договором від 11.01.2008 року, боржником в якому є ОСОБА_1 , в тому числі право вимоги на іпотечне майно. Позивачем вказані договори не оспорювалися, вимога про повернення боргу проігнорована, тому  приватним нотаріусом Личуком Т.В. було здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно, після чого здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_3 . За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 став законним власником іпотечного майна, тому підстав для задоволення позову немає.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
Правовідносини між сторонами регулюються  Цивільним Кодексом України та Законом України «Про іпотеку».
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. 
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
У статті 12 Закону України «Про іпотеку» (в редакції Закону на час укладення договору іпотеки) вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Стаття 33 цього Закону  (в редакції Закону на час укладення договору іпотеки) передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.  
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.
Згідно з ст.36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції Закону на час укладення договору іпотеки) Сторони іпотечного  договору  можуть  вирішити  питання   про звернення   стягнення   на  предмет  іпотеки  шляхом  позасудового врегулювання  на  підставі   договору.   Позасудове   врегулювання здійснюється   згідно   із  застереженням  про  задоволення  вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим   договором  між  іпотекодавцем  і  іпотекодержателем  про задоволення вимог іпотекодержателя,  який  підлягає  нотаріальному посвідченню  і  може  бути  укладений  в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про  звернення  стягнення  на предмет іпотеки. 
Договір про  задоволення  вимог іпотекодержателя,  яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий  спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.  Визначений договором  спосіб задоволення  вимог іпотекодержателя  не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи  звернення  стягнення  на  предмет іпотеки. 
Договір про задоволення    вимог   іпотекодержателя   може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет  іпотеки в    рахунок   виконання   основного зобов`язання   у   порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;  право іпотекодержателя від  свого  імені   продати   предмет іпотеки  будь-якій  особі  на  підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. 
За змістом частини 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції Закону на час укладення договору іпотеки) іпотекодержатель   може   задовольнити  забезпечену  іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.  Договір про задоволення вимог іпотекодержателя,  який передбачає  передачу іпотекодержателю  права  власності  на  предмет  іпотеки в рахунок виконання  основного  зобов`язання,  є  правовою   підставою   для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно,  що є предметом іпотеки.
Відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками,  а саме передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання  зобов`язання  в позасудовому порядку не передбачено  іпотечним договором.
Формулювання пункту 5.1. договору іпотеки приміщення магазину зводиться до того, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов за кредитним договором або за цим договором іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки може виникати в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, що діє на момент звернення стягнення на предмет іпотеки.
Отже, сторони в договорі передбачили лише виникнення інших випадків, які могли визначатися законодавством і явитися підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, а не інших способів звернення стягнення на предмет іпотеки.
Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання  є саме способом звернення стягнення на предмет іпотеки, а не підставою для такого звернення. 
Цей спосіб не передбачений умовами договору іпотеки, укладеним між банком і ОСОБА_5 .
Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на підставі виконавчого напису нотаріуса Львівського МНО 04.06.2010 року Магировською О.В. виданий виконавчий напис № 1108 про звернення стягнення на приміщення магазину в АДРЕСА_1 в рахунок стягнення  з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПроКредитБанк» заборгованості в розмірі 137 828,91 грн., що узгоджується із пунктами 5.4 і 5.5. договору.
Суд дійшов висновку, що не можуть бути застосовані положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції Закону, чинного на час реєстрації за іпотекодержателем ОСОБА_2 права власності на магазин, оскільки у цих правовідносинах визначальними є умови договору, якими не передбачений такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки який зводиться до набуття права власності іпотекодержателем на предмет іпотеки внаслідок реєстрації такого права.
Таким чином, діє приватного нотаріуса Личука Т.В. суперечили пунктам 60 та 61  Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, оскільки договір іпотеки не містив застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.  
У наведених вище пунктах чітко визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 36 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.
Державний реєстратор, не зважаючи на те, що договір іпотеки не містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, що є обов`язковою передумовою вчинення такої реєстраційної дії, не перевірив відповідність наданих іпотекодержателем документів вимогам закону, прийняв рішення і здійснив реєстрацію права власності на належне позивачу майно.
За положеннями ст.ст. 330, 387, 388 ЦК України, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.
Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення індикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст.ст. 387, 388 ЦК України.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, оскільки державна реєстрація права власності на предмет іпотеки проведена з порушенням положень законодавства, вона підлягає скасуванню, нерухоме майно - витребуванню у останнього власника ОСОБА_3 , якій воно відчужено ОСОБА_2   на підставі договору купівлі-продажу.
Приймаючи до уваги, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, що, відповідно до статті 376 ЦК України, є безумовною підставою для скасування рішення суду, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – скасуванню.
При скасуванні рішення суду, втрачає чинність і додаткове рішення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384  ЦПК України, суд
                                                п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2020 року та додаткове рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2020 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, витребування майна із чужого володіння задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52134951 від 05.05.2020р. приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича. 
Скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованого  за адресою Івано-Франківська область Косівський район с. Кобаки та проживаючого по АДРЕСА_2    на нерухоме майно - магазин по АДРЕСА_1 . 
Витребувати у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4   нерухоме майно -  магазин загальною площею 294,3 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
      
Судді:                                                                                                            І.О. Максюта
                                                                                                                       Л.В. Василишин
                                                                                                                       І.В. Бойчук
Повний текст постанови складено 08 квітня 2021 року.