ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/99/21 Справа № 2-1366/11 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шабанов А.М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року                                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційна скарга  ОСОБА_1 ,
на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року
по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 та філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Українське Фінансове Агенство “Верус” у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:
В жовтні 2010 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Українське Фінансове Агенство “Верус” у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості.
       Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Українське Фінансове Агенство “Верус” у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості – задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_2 , що мешкає: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку “Приватбанк”заборгованість за кредитним договором №DNL0GK00006529 від 07.03.2007 року у розмірі 823703.24 гривень, витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500,00 гривень, а всього –824203,24 гривень.
Стягнуто з філії ТОВ “Українське Фінансове Агентство “Верус”у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_2 , що мешкає: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку “Приватбанк” солідарно 200 грн. –заборгованість за договором поруки № 154 від 12.02.2009 року.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_2 , що мешкає: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1700 гривень 00 копійки та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 120 гривень.В решті позову відмовлено.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року та постановити нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Банку в повному обсязі.
       У відзиві ПАТ КБ “ПриватБанк” на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року та заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року залишити без змін.
       Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково позовні вимоги Банку, суд першої інстанції дійшов до висновку, що в порушення умов кредитного договору відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором у розмірі 823703,24 грн.
Але з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору №DNL0GK00006529 від 07.03.2007 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 67094.32 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.03.2027 року.
Згідно статей 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконали.
Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконання у цей строк.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа надає грошові кошти позичальникові на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно до ст. 1048, 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти та проценти у встановлений договором строк.
Також, судом першої інстанції було встановлено, що заборгованість за кредитним договором № DNL0GK00006529 від 07.03.2007 року ОСОБА_1 перед позивачем станом на 23.09.2010 становить 77849.97 Євро, з яких: 54271.73 Євро - заборгованість за кредитом; 10674.94 Євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2591.58 Євро - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 6559.58 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи: 500.00 грн – штраф (фіксована частина); 3704.89 Євро - штраф (процентна складова).
Крім того, зобов`язання за вказаним кредитним договором забезпечено договорами поруки № 154 від 12.02.2009 року, укладеним з поручителем філією ТОВ “Українське Фінансове Агентство “Верус” у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська та договором поруки №DNL0GK00006522 від 07.03.2007 року, укладеним з поручителем ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належного, повного розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з січня 2008 року по 22.09.2010 року, лише мається розрахунок з березня 2007 року по грудень 2007 року, а потім з червня 2014 року, а в позовних вимогах позивач ставить питання про стягнення заборгованості, яка утворилась на 23.09.2010року.(а.с.139)
При цьому, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості містить лише загальні суми заборгованості по процентам, комісії, пені та штрафам (а.с. 6) та не містить повного розрахунку нарахувань вказаних заборгованостей по кредитному договору. 
Отже, у колегії суддів фактично відсутня можливість перевірити обґрунтованість застосування банком процентної ставки, комісії, пені та штрафів, по кредитному договору, а також правильність наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості. 
Крім того, при розгляді даної справи та з`ясуванні певних обставин по ній, колегія суддів встановила певні розбіжності з наданим позивачем суду розрахунком заборгованості.
Таким чином, оскільки в ході розгляду справи, ПАТ КБ ПриватБанк» не було доведено обґрунтованості його доводів з приводу умов та порядку здійснення нарахувань (відсотків, пені, штрафу) за вказаним кредитом, тому колегія суддів не може прийняти до уваги розрахунок заборгованості за кредитним договором, який складений позивачем, так як вважає його не правильним.
Інші відомості в яких би чітко було визначено умови надання кредиту та його погашення, в матеріалах справи відсутні.
Будь-яких нових доказів на підтвердження кредитних зобов`язань відповідача перед банком суду позивачем надано не було.
Позивач повинен цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Окрім цього, позивач повідомлений про час та місце розгляду справи в апеляційному суді шляхом вручення повідомлення рекомендованим листом.
Нормами ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 
Проте, будь-яких доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивач суду не надав, хоча відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кір випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 5, 6 статті 81 ЦПК України).
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року скасуванню.
В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 та філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Українське Фінансове Агенство “Верус” у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості — відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2730,00 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — задовольнити.
Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2011 року - скасувати.
В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 та філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Українське Фінансове Агенство “Верус” у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості — відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2730,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова