УХВАЛА

24 травня 2021 року 
Київ
справа №420/1329/19
адміністративне провадження №К/9901/27028/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., проводячи підготовчі дії до касаційного розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від  20  березня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі № 420/1329/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- № 0004481305 від 20 лютого 2019 року на загальну суму 501 216,73 грн (400 973,38 грн - основний платіж + 100 243,35 грн - штрафна санкція) щодо податку на доходи фізичних осіб; 
- № 0004491305 від 20 лютого 2019 року на суму 170 грн (штраф за неподання декларації); 
- № 0004501305 від 20 лютого 2019 року на загальну суму 37 648,35 грн (30 118,68 грн - основний платіж +7529,67 грн - штрафна санкція) щодо військового збору.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року, відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року, і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та заяву про зупинення дії оскаржуваних судових рішень.
Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
09 березня 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року встановлено учасникам справи строк для подання міркувань та заперечень щодо поданого позивачем клопотання про зупинення провадження у справі.
Як вже було зазначено вище, скаржник клопотав про передачу справи на новий розгляд Великої Палати Верховного Суду.
За правилами пунктів 2, 5 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи та інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 420/1329/19, Верховний Суд зазначає наступне.
Згідно з положеннями статей 37 та 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Велика Палата Верховного Суду як постійно діючий колегіальний орган Верховного Суду забезпечує, зокрема, у визначених законом випадках здійснення перегляду судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
Положеннями частини п`ятої статті 346 КАС України встановлено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Згідно з частинами першою - третьою статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується більшістю від складу суду, що розглядає справу. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в судовому рішенні від 26 березня 2019 року у справі №  804/15369/13-а, для віднесення справи до категорії спорів, що містять виключну правову проблему і вирішення яких необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, така справа повинна мати декілька з наведених ознак:
- справа не може бути вирішена відповідним касаційним судом у межах оцінки правильності застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи дотримання норм процесуального права;
- встановлена необхідність відступити від викладеного в постанові Верховного Суду України правового висновку, який унеможливлює ефективний судовий захист;
- існують кількісні критерії, що свідчать про наявність виключної правової проблеми, а саме значний перелік подібних справ (зокрема, між тими ж сторонами або з однакового предмета спору), які перебувають на розгляді в судах;
- існують якісні критерії наявності виключної правової проблеми, зокрема:
- немає усталеної судової практики у застосуванні однієї і тієї ж норми права, в тому числі, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному;
- невизначеність законодавчого регулювання правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема, в тому числі необхідність застосування аналогії закону чи права;
- встановлення глибоких та довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами, а також наявність обґрунтованих припущень, що аналогічні проблеми неминуче виникатимуть у майбутньому;
- наявність різних наукових підходів до вирішення конкретних правових питань у схожих правовідносинах.
Так, позивач, посилаючись на те, що у даній справі існує виключна правова проблема, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, вказує на протилежні за змістом правові висновки Верховного Суду у постанові від 21 травня 2019  року по справі № 1940/1610/18 та постанові від 23 серпня 2019 року у справі № 825/599/17.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до положень частини п`ятої статті 346 КАС України, суд у кожному конкретному випадку, з урахуванням порушеного питання оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо існування проблеми у застосуванні відповідної норми права, а також оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права. При цьому наявність виключної правової проблеми надає касаційному суду право та, відповідно, не покладає на нього обов`язку передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
В свою чергу, Верховний Суд, аналізуючи судову практику, не виявив виключної правової проблеми із зазначеного питання з урахуванням кількісного та якісного вимірів, глибоких та довгострокових розходжень у відповідній судовій практиці.
У зв`язку з викладеним клопотання ОСОБА_1 про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 420/1329/19 задоволенню не підлягає.
Крім того, позивачем заявлено клопотання про зупинення касаційного провадження у справі №  420/1329/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі № 420/1329/19 - до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/954/17.
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 826/954/17 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової  інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, оскільки ця справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики. 
Наявність виключної правової проблеми обґрунтовано тим, що положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України надає платникам податків спеціальну пільгу не сплачувати податок з доходів фізичних осіб на суму анульованого банком боргу у разі зміни валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню. Однак, незважаючи на наявність такої преференції, наразі відсутня стала судова практика Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у спорах щодо застосування вказаного вище положення ПК України, зокрема й щодо обставин, які можна трактувати як «зміна валюти зобов`язання».
ОСОБА_1 вважає, що зважаючи на те, що ситуація, що склалася при вирішенні даної категорії справ має ознаки виключної правової проблеми й наразі відсутня єдина правозастосовна практика, провадження у справі № 420/1329/19 слід зупинити на підставі пункту 5 частини другої статті 236 КАС України до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/954/17.
Розглянувши вказане клопотання Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 29 березня 2021 року справу № 826/954/17 повернуто відповідній колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду. Зазначена ухвала мотивована тим, що з правових висновків судових рішень касаційного суду, на які робилися посилання в ухвалі Верховного Суду від 17 лютого 2021 року, не простежується неоднаковість у тлумаченні та застосуванні положень абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України в поєднанні з положеннями пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» та інших норм ПК України.
Отже обставини, з якими позивач пов`язував наявність підстав для зупинення провадження у справі № 420/1329/19, відсутні. 
За приписами пунктів 2, 3, 5 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи, вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції, вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Суддя-доповідач згідно зі статтею 340 КАС України провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та дійшов висновку про можливість розгляду справи у попередньому судовому засіданні.
З огляду на закінчення підготовки справи та враховуючи вимоги статті 343 КАС України, вона підлягає призначенню до розгляду у попередньому судовому засіданні.
Керуючись статтями 31, 241, 248, 340, 345 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1  про зупинення провадження у справі.
Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.
Вказану справу призначити до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні на 27  травня 2021 року, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              М. М. Яковенко