Постанова 
Іменем України
                                  
19 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 939/1078/20
 
провадження № 61-19567св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач-ОСОБА_1 ,
відповідач - Громадська організації «Садівницький масив «Жайворонок»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Громадської організації «Садівницький масив «Жайворонок» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 10 вересня                        2020 року у складі судді Унятицького Д. Є. та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року у складі колегії суддів:                 Борисової О. В., Ратнікової В. М., Левенця Б. Б.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Громадської організації «Садівницький масив «Жайворонок» (далі -                   ГО «СМ «Жайворонок») про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що він є членом Громадської організації «Садівницьке товариство «Промінь» (далі - ГО «СТ «Промінь»), яка була засновником та членом Громадської організації «Рада садівницьких товариств «Жайворонок» (далі - ГО РСТМ «Жайворонок»), що на даний час           є ГО«СМ «Жайворонок».
 
Вказував, що рішенням загальних зборів ГО «СТ «Промінь» від 20 серпня 2016 року йому у користування надана земельна ділянка АДРЕСА_1 , площею 0,0469 га, право власності на яку він набув 08 серпня 2017 року.
 
Зазначав, що раніше вказана земельна ділянка перебувала у користуванні ОСОБА_2 , який був виключений з членів ГО «СТ «Промінь» на підставі рішення загальних зборів від 25 червня 2016 року та його право на користування земельною ділянкою припинене.
 
Посилався на те, що 16 липня 2017 року йому було вручений припис, погоджений головою правління ГО РСТМ «Жайворонок» ОСОБА_3 та довідка про заборгованість по сплаті внесків садоводом                                     ГО СТ «Промінь», 14 Ізобільна, 24, підписана головним бухгалтером РСТМ «Жайворонок», відповідно до яких він повинен сплатити заборгованість за внесками ОСОБА_2 , яка виникла в період 2009-2016 років.
 
Вказував, що зважаючи на незаконність даної вимоги, він відомився її виконувати про що 26 липня 2017 року ним був направлений лист голові правління ГО «РСТМ «Жайворонок» з роз`ясненням, що вказані вимоги мають пред`являтися ОСОБА_2 , а не йому.
 
Зазначав, що згідно з протоколом засідання правління ГО «СМ «Жайворонок» № 10 від 14 березня 2020 року йому нарахована заборгованість за користування земельною ділянкою: по річним внескам за 2009-2016 роки в сумі 6 415,85 грн, по цільовим внескам за 2013-2015 роки в сумі 300 грн, по внеску на розвиток масиву за 2016 рік в сумі 1 400 грн.
 
Вважав, що нарахування відповідачем заборгованості та вимога її сплатити є неправомірними, оскільки обов`язки землекористувача на земельну ділянку АДРЕСА_1 виникли у нього 08 серпня 2017 року, після державної реєстрації права власності, а тому зобов`язань щодо сплати боргів попереднього землекористувача ОСОБА_2 він не має.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд:
- визнати дії ГО «СМ «Жайворонок» щодо нарахування заборгованості по річним внескам за 2009-2016 роки, по цільовим внескам за 2013-2015 роки, по внеску на розвиток масиву за 2016 рік, за користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 в сумі 8 115,85 грн неправомірними;
- зобов`язати ГО «СМ «Жайворонок» скасувати вказану заборгованість.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 10 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано дії громадської організації ГО «СМ «Жайворонок» щодо нарахування заборгованості: по річним внескам за 2009-2016 роки,                по цільовим внескам за 2013-2015 роки, по внеску на розвиток масиву                за 2016 рік, за користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 у розмірі 8 115,85 грн неправомірними.
Зобов`язано ГО «СМ «Жайворонок» скасувати нараховану заборгованість по річним внескам за 2009-2016 роки, по цільовим внескам за 2013-2015 роки, по внеску на розвиток масиву за 2016 рік, за користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 в розмірі 8 115,85 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що дії відповідача щодо нарахування позивачу заборгованості по річним внескам за 2009-2016 роки, по цільовим внескам за 2013-2015 роки, по внеску на розвиток масиву за 2016 рік за користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 в сумі                                8 115,85 грн є неправомірними, отже, зазначена заборгованість підлягає скасуванню.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 рокуапеляційну скаргу ГО «СМ «Жайворонок» залишено без задоволення.
Рішення Бородянського районного суду Київської області від 10 вересня 2020 року залишено без змін.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав правильну правову оцінку й ухвалив судове рішення, що відповідає вимогам закону.
При цьому апеляційний суд визнав неправомірними дії                                                   ГО «СМ «Жайворонок» щодо зобов`язання ОСОБА_1 сплати заборгованості по річним внескам за 2009-2016 роки, по цільовим внескам за 2013-2015 роки, по внеску на розвиток масиву за 2016 рік,                              за користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 в сумі 8 115,85 грн, яка виникла у попереднього землекористувача ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ГО «СМ «Жайворонок», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга ГО «СМ «Жайворонок» мотивована тим, що сума у розмірі 8 115, 85 грн, яка пропонувалася сплатити позивачеві, є не членським внеском організації, а вступним внеском, який має заплатити                     ОСОБА_1 у разі виявлення бажання стати членом ГО «СМ «Жайворонок».
 
Зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли неправильного висновку про те, що організацією було здійснено дії по нарахуванню позивачеві заборгованості по річним та цільовим внескам за 2009-2016 роки.
 
Посилається на наявність рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року у справі № 360/1586/18 за позовом                        ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ГО «СМ «Жайворонок» про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, яким встановлено відсутність будь-яких документальних підтверджень наявності заборгованості позивача перед ГО «СМ «Жайворонок».
 
Зазначає, що позивач не вказав, яким із вказаних способів захисту, визначених статтею 16 ЦК України, він бажає скористатися, оскільки такого способу як скасування довідок або описової частини рішень органів управління громадської організації про визначення розміру вступного внеску, законом не передбачено.
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, які регулюють спори між фізичною особою та громадською організацією з питань визначення порядку та розміру сплати вступного внеску фізичної особи, що передбачено пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У березні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гамалєєв Ю. В. подав відзив на касаційну скаргу, у якому зазначив, що касаційна скарга                 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
 
Зазначає, що наведені представником відповідача у касаційній скарзі доводи та додані на їх підтвердження копії судових рішень в іншій справі не спростовують, а лише підтверджують законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
 
Щодо доводів про обраний позивачем спосіб захисту, вказує, що такий відповідає приписам частини другої статті 5 ЦПК України.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У грудні 2020 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2021 року справу призначено до розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 є членом ГО «СТ «Промінь» та власником земельної ділянки АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями протоколу № 4 загальних зборів ГО «СТ «Промінь» від 20 серпня 2016 року, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, книжки садовода (а. с. 9-11).
 
Рішенням загальних зборів членів ГО «СТ «Промінь» від 20 серпня 2016 року № 4 ОСОБА_1 було надано в користування земельну ділянку АДРЕСА_1 , площею 0,0469 га, з правом її подальшої приватизації.
 
08 серпня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував своє право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 , площею 0,0469 га, кадастровий номер 3221083005:02:002:1285, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
 
Відповідно до протоколу № 10 засідання правління ГО «СМ «Жайворонок»                        від 14 березня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в приєднанні його земельної ділянки та будівлі до електромережі організації, у зв`язку                            з наявністю боргу по річних внесках за період з 2009 до 2016 роки у розмірі 6 415,85 грн, цільових внесках за 2013-2015 роки в розмірі 300 грн, внеску на розвиток масиву при набутті права користування (власності) на додаткову нову земельну ділянку за 2016 рік - 1 400 грн, всього станом на 01 січня 2020 року 8 115,85 грн, які не сплачені попереднім власником ОСОБА_2 (а. с. 17-20).
 
Зідно з копією припису, погодженого головою правління РСТМ «Жайворонок» Тичинським О. М. та довідки про заборгованість по сплаті внесків ОСОБА_1 повинен сплатити заборгованість за внесками попереднього власника його земельної ділянки ОСОБА_2 , яка виникла                 в період 2009-2016 років (а. с. 14-15)
 
З 02 березня 2020 року, згідно з повідомленням ОСОБА_1 , до його будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 було припинене електропостачання в зв`язку із від`єднанням від електромережі ГО «СМ «Жайворонок». Договір про спільну участь в утриманні електромереж між ОСОБА_1 та ГО «СМ «Жайворонок», яким би встановлювалось право заявника бути приєднаним до електромережі організації, відсутній та раніше не укладався, документів про право власності на будівлю заявник не надав.

 

2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Касаційна скарга ГО «СМ «Жайворонок» підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України                      під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог                         і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
 
За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
 
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту,                      не заборонений законом. 
 
Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної               у позові вимоги, який не суперечить закону.
 
При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
 
Заявивши позовну вимогу про визнання дій ГО «СМ «Жайворонок» щодо нарахування заборгованості по річним внескам за 2009-2016 роки,                        по цільовим внескам за 2013-2015 роки, по внеску на розвиток масиву за 2016 рік, за користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 в сумі 8 115,85 грн неправомірними та зобов`язання скасувати вказану заборгованість, ОСОБА_1 не вказав, яке його право було порушено діями посадових осіб ГО «СМ «Жайворонок» та яке право підлягає захисту.
 
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позов ОСОБА_1 по суті є незгодою з рішенням правління                                         ГО «СМ «Жайворонок», викладеним у протоколі № 10 від 14 березня                  2020 року, на підставі якого йому відмовлено в приєднанні належної йому земельної ділянки та будівлі до електромережі організації. 
 
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , районний суд,                                 з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що позивачеві неправомірно нараховано заборгованість попереднього власника земельної ділянки ОСОБА_2 за річними внесками до ГО «СМ «Жайворонок».
 
Такі висновки судів попередніх інстанцій є неправильними, оскільки суди не мотивували, якими поданими позивачем доказами підтверджується факт наявності у нього нарахованого боргу у розмірах, зазначених у позовній заяві. 
При цьому судами не зазначено, який із перелічених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав та інтересів було обрано позивачем та яке його право підлягає захисту на підставі поданого ним позову.
Суди не вказали, якою нормою права передбачено зобов`язання громадської організації скасовувати нараховану заборгованість.
 
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право                  в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
 
При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).
 
Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).
 
Предметом у цій справі є визнання дій ГО «СМ «Жайворонок» щодо нарахування заборгованості по річним внескам за 2009-2016 роки,                        по цільовим внескам за 2013-2015 роки, по внеску на розвиток масиву за 2016 рік, за користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 в сумі 8 115,85 грн неправомірними та зобов`язання скасувати вказану заборгованість.
 
Колегія суддів вважає висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову неправильними, оскільки обраний позивачами спосіб захисту є неефективним. 
З огляду на зазначене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки судом не встановлено наявності порушеного права, та ним не вказано, яке саме право підлягає захисту.
 
Верховний Суд зазначає, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності повторного звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року                      у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі                              № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).
 
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
 
З огляду на викладене та з урахуванням приписів частини третьої статті 400 ЦПК України судові рішення першої та апеляційної інстанцій не можна визнати законними та обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню.
 
Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справу на новий розгляд (пункт 3 частини першої статті 409 ЦПК України).
 
Відповідно до частин першої-третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
 
Оскільки обставини справи судами попередніх інстанцій були встановлені                 в достатньому для ухвалення рішення у справі обсязі, немає необхідності для встановлення нових обставин, збирання нових або здійснення переоцінки доказів, проте судами попередніх інстанцій було ухвалено судові рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваних судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
 
Щодо судових витрат 
 
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до положення підпункту в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, зокрема, із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки за подання касаційної скарги ГО «СМ «Жайворонок» сплачено судовий збір у розмірі 1 681,80 грн, що підтверджується доданою до скарги квитанцією, то ці кошти підлягають стягненню ОСОБА_1 на користь ГО «СМ «Жайворонок», оскільки колегія суддів задовольняє її касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Громадської організації «Садівницький масив «Жайворонок» задовольнити.
 
Рішення Бородянського районного суду Київської області від 10 вересня                        2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня                     2020 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення.
 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницький масив «Жайворонок» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Громадської організації «Садівницький масив «Жайворонок» судові витрати за сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 80 копійок.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту                        її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк