ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року

м. Київ
справа №161/11358/16-а
адміністративне провадження №К/9901/33425/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області
на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017 (Колегія у складі суддів Святецького В.В., Гудима Л.Я., Довгополова О.М.)
у справі №161/11358/16-а
за позовом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Волинської дирекції УДДПЗ "Укрпошта"
до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області    
про визнання протиправними дій.

І. РУХ СПРАВИ

1.          01.09.2016 Українське державне підприємство поштового зв`язку ,,Укрпошта” в особі Волинської дирекції УДДПЗ ,,Укрпошта” звернулося до суду з позовом, в якому просило: 
- визнати протиправною бездіяльність департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області щодо невключення до зведеного звіту (додаток №2 до Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період) відомостей про здійсненні дирекцією компенсаційні виплати працівникам на час їх призову на військову службу по мобілізації за листопад - грудень 2015 року на загальну суму 7701,84 грн, наданих Волинською дирекцією УДДПЗ ,,Укрпошта” листом від 02.08.2016 № 01-20-185 та у 3-х (трьох) звітах;
- зобов`язати відповідача включити до наступного, після набрання чинності рішення суду, зведеного звіту (додаток № 2 до Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період) відомості про здійснені товариством компенсаційні виплати працівникам на час їх призову на військову службу по мобілізації за листопад-грудень 2015 року на загальну суму 7701,84 грн, надані листом від 02.08.2016 № 01-20-185 та у 3-х звітах.
2.          Постановою від 26.11.2016 Луцький міськрайонний суд Волинської області у задоволенні позову відмовив.
3.          Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017 апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв`язку ,,Укрпошта” в особі Волинської дирекції УДДПЗ ,,Укрпошта” задоволено та вирішено:
- постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2016 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю;
- визнати протиправною бездіяльність департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області щодо невключення до зведеного звіту (додаток №2 до Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період) відомостей про здійсненні Волинською дирекцією УДДПЗ ,,Укрпошта” компенсаційні виплати працівникам на час їх призову на військову службу по мобілізації за листопад - січень 2016 року на загальну суму 7701,84 грн, наданих Волинською дирекцією ЛППЗ ,,Укрпошта” листом від 02.08.2016 № 01-20-185 та у 3-х (трьох) звітах;
- зобов`язати департамент соціальної політики Луцької міської ради Волинської області включити до наступного, після набрання чинності рішення суду, зведеного звіту (додаток № 2 до Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період) відомості про здійснені товариством компенсаційні виплати працівникам на час їх призову на військову службу по мобілізації за листопад-січень 2015 року на загальну суму 7701,84 грн, надані листом від 02.08.2016 № 01-20-185 та у 3-х звітах.
4.          До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.05.2017 відкрито касаційне провадження. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу передано до Верховного Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що Волинська дирекція УДДПЗ ,,Укрпошта” супровідним листом за № 01-20-185 від 02.08.2016 направила департаменту соціальної політики Луцької міської ради три звіти за листопад-грудень 2015 року на загальну суму 7701,84 та список працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації для відшкодування витрат на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період (а.с. 8-12).
7.          Листом від 03.08.2016 Департамент соціальної політики Луцької міської ради повідомив, що Державним бюджетом України кошти за програмою 2501350 ,,Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період” на 2016 рік не передбачено (а.с. 13).
8.          Крім того, 04.08.2016 позивач звернувся до відповідача з листом про надання інформації щодо включення до зведеного звіту (додаток №2 по Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період) відомостей про здійснені Волинською дирекцією УДППЗ ,,Укрпошта” компенсаційні виплати працівникам на час їх призову на військову службу по мобілізації за листопад-грудень 2015 року на загальну суму 7701,84 грн. (а.с. 14).
9.          Листом за № 11.2-8/18181 від 10.08.2016 Департамент соціальної політики Луцької міської ради повідомив про повернення дирекції звітів про фактичні витрати на виплату компенсацій середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період за листопад-грудень 2015 року, відповідно до листа за № 11.2-8/17680 від 03.08.2016 (а.с. 15).
10.          Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду.

III. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11.          В обґрунтування позову УДДПЗ ,,Укрпошта” зазначає, що на виконання ст. 119 КЗпП протягом 2015 року проводив виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації.
12.          Листом від 03.08.2016 Департамент соціальної політики Луцької міської ради повідомив, що Державним бюджетом України кошти за програмою 2501350 «Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період» на 2016 рік не передбачено.
13.          Крім того, 04.08.2016 позивач звернулася до відповідача про надання інформації щодо включення до зведеного звіту (додаток №2 по «Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період) відомостей про здійснені Волинською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» компенсаційні виплати працівникам на час їх призову на військову службу по мобілізації за листопад-грудень 2015 року на загальну суму 7701,84 грн.
14.          Листом №11.2-8/18181 Департамент соціальної політики Луцької міської ради повідомив про повернення дирекції звітів про фактичні витрати на виплату компенсацій середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період за листопад-грудень 2015 року, відповідно до листа за №11.2-8/17680 від 03.08.2016.
15.          9.          Відповідач заперечив проти задоволення позову та зазначив, що відповідно до п. 1 Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №105 виплата компенсацій проводилась за рахунок і в межах асигнувань, передбачених у Державному бюджеті за відповідною програмою, яка діяла в межах Державного бюджету на 2015 рік.
16.          Однак Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 24.12.2015 № 911-VII викладено в новій редакції ч. 3 і 4 ст. 119 КЗпП України і, відповідно, Законом України “Про Державний бюджет України на 2016 рік” бюджетну програму на виплату компенсації роботодавця не було встановлено.

IV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, а саме з 01.01.2016, компенсація заробітної плати за рахунок коштів Державного бюджету України не здійснюється, середній заробіток за працівником зберігається за рахунок роботодавця.
18.          Крім того, на думку суду першої інстанції, Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» бюджетну програму на виплату компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, не встановлено.
19.          Суд апеляційної інстанції не погодився з такими висновками та зазначив, що за громадянами України, які починаючи з 18.03.2014 були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 №303 «Про часткову мобілізацію», згідно із Законом України від 20.05.2014 №1275-VII зберігається середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, суми виплати якого компенсується із бюджету відповідно до Порядку №105 в межах наявних ресурсів на зазначені цілі.
20.          За вказаних обставин з урахуванням невиконання відповідачем покладених на нього зобов`язань та невнесення наданих позивачем відомостей про Звіти про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за листопад-грудень 2015 року до Зведеного звіту до Департаменту соціальної політики КМДА, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області включити надані позивачем відомості про компенсаційні виплати до Зведеного звіту.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21.          У касаційній скарзі відповідач наголошує, що висновки суду апеляційної інстанції зроблено з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Законом України ,,Про державний бюджет України на 2016 рік” не встановлено бюджетну програму на виплату компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації.
Право для подання зведених звітів для відшкодування за 2014-2015 роки, що не отримані, виникло у відповідача з 14.04.2017.
22.          19.06.2017 надійшов відзив, який збігається з мотивами рішення суду апеляційної інстанції.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
24.          Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.39 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. Громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України “Про освіту”.
25.          Частиною 1 ст.119 Кодексу законів про працю України передбачено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.
26.          Частиною 2 ст.119 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України “Про військовий обов`язок і військову службу” і “Про альтернативну (невійськову) службу”, “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.
27.          Як встановлено ч.ч.3, 4, 5 ст.119 Кодексу законів про працю України, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
28.          За працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом, але не більше ніж на строк укладеного контракту, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
29.          Гарантії, визначені у частинах третій та четвертій цієї статті, зберігаються за працівниками, які під час проходження військової служби отримали поранення (інші ушкодження здоров`я) та перебувають на лікуванні у медичних закладах, а також потрапили у полон або визнані безвісно відсутніми, на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після їх звільнення з військової служби у разі закінчення ними лікування в медичних закладах незалежно від строку лікування, повернення з полону, появи їх після визнання безвісно відсутніми або до дня оголошення судом їх померлими.
30.          Законом України від 20.05.2014 № 1275-VII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації” дію ч.3 ст.119 КЗпП України поширено на громадян України, які починаючи з 18.03.2014 були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 №303 “Про часткову мобілізацію”.
31.          Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №105 затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №105), який, відповідно до п.1 якого, визначає механізм виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350 “Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період”.
32.          Пунктом 2 Порядку № 105 визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.
33.          Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: Міністерство соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім міст Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення).
34.          Для виплати компенсації підприємство, установа або організація подає щомісяця до 15 числа органу соціального захисту населення звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 1, погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа їх копій, а також зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 структурним підрозділам соціального захисту населення.
35.          Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.
36.          Аналіз наведених положень закону дає підстави вважати, що за громадянами України, які починаючи з 18.03.2014 були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 №303 “Про часткову мобілізацію”, згідно із Законом України від 20.05.2014 №1275-VII, зберігається середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, суми виплати якого компенсується із бюджету відповідно до Порядку №105 в межах наявних ресурсів на зазначені цілі.
37.          Посилання відповідача, що ним не проводилася компенсація у зв`язку із відсутністю бюджетних асигнувань, є безпідставним, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі “Кечко проти України” п. 26 ).
38.          Зазначена позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 13.06.2019 у справі №810/1799/16, і Суд не вбачає підстав для відступу від неї. 
39.          За правилами частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
40.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення рішень суду першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі №161/11358/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб