УХВАЛА
 
29 квітня 2021 року
м. Київ 
Справа №523/3007/16-к
Провадження №51-2130ск21
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                        ОСОБА_1 ,
суддів                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
вивчила касаційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року і
встановила:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог цієї статті.
Так, згідно з цими положеннями у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
У силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції (далі – Суд) не уповноважений перевіряти оспорюваних рішень на предмет неповноти розгляду, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчого рівня.
Однак, прокурор заперечує повноту судового розгляду, правильність оцінки окремих доказів із точки зору їх достовірності, що в силу статей 433, 438 вказаного Кодексу, не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. 
Відповідно до положень ст. 438 КПК України, Суд може змінити або скасувати оскаржені рішення у випадку допущення судами порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 цього Кодексу є істотними.
Як убачається зі скарги та доданих матеріалів, вирок місцевого суду переглядався за правилами апеляційної процедури. Уподаній касаційній скарзі прокурор вказує на  допущення судом апеляційної інстанції порушень норм процесуального права, що полягали у не роз`ясненні представнику потерпілого ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_6 , права на відвід, а також іншим учасникам апеляційного розгляду – права на відвід представнику потерпілого. Прокурор вважає таке порушення істотним, однак не вказує, як цього вимагає кримінальний процесуальний закон, яким чином таке порушення вплинуло  чи могло вплинути на законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення суду апеляційної інстанції.
Суд вважає за необхідне відмітити, що касаційна скарга прокурора містить суттєві суперечності, оскільки в її тексті останнім обґрунтовується незаконність як рішення суду першої інстанції, так і ухвали суду апеляційної інстанції, однак в  прохальній частині поданої скарги йдеться про перегляд в касаційному порядку лише  ухвали апеляційного суду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                     ОСОБА_3