Справа № 465/528/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О. 
Провадження № 33/811/330/21                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       23 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 22 лютого 2021 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 
Згідно постанови, ОСОБА_1 12.01.2021 о 02:35 год. по вул.Наукова, 7б, у м.Львові, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідала обстановці, зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився у медичному закладі у присутності двох свідків, які засвідчені у висновку №000095 від 12.01.2021. 
ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до оскаржуваної постанови суду йому ставиться у провину те, що він, як водій транспортного засобу порушив вимоги п. 2.5. ПДР та не пройшов у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння.
Проте зазначає, що патрульною поліцією було порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння та складення відповідних матеріалів адміністративної практики, що з урахуванням вимог ст. 268 КУпАП тягне за собою недійсність проведеного огляду.
Інструкцією про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, прямо передбачено, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а у випадку не згоди у медичному закладі.
Огляд особи на стан сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським у присутності 2-х свідків у порядку, передбаченому Постановою КМУ № 1103/2008 р.
Отже йдеться про визначену Законами України та іншими нормативними актами процедуру огляду водія на стан сп`яніння. Натомість вказаний «алгоритм», себто процедуру огляду водія не було дотримано.
Зокрема на місці зупинки поліцією транспортного засобу йому не було запропоновано пройти огляд «на місці...» з використанням технічних засобів, (які були відсутні), а відповідно він не міг ухилятись від проведення передбаченого огляду.
Вважає, що неспроможність Держави України в особі Центрального органу виконавчої влади (МВС та Національної поліції України) забезпечити співробітників правоохоронного органу технічними засобами для огляду водіїв на стан сп`яніння не може бути покладена йому у провину при визнанні його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
12.01.2021 (не висловлюючи на місці зупинки відмови від проходження огляду) він погодився прослідувати до медичного закладу для проходження освідування на стан сп`яніння куди і прибув в супроводі поліції.
У медичному закладі не відмовлявся пройти медичний огляд, більш того, успішно пройшов «практичну частину» медичного огляду водія ТЗ, зокрема: пальце - носову проба, стійку у позі «Ромберга» та «математичний алгоритм», натомість через переживання не спромігся здати зразки біологічного середовища у необхідній кількості для їх дослідження.
Разом з тим, він не відмовлявся здати інші (можливі) необхідні зразки для дослідження, проте у відібранні (отриманні) таких у нього було відмовлено медичними працівниками.
Поряд з цим, звертає увагу, що у п.12 Інструкції йдеться про те, що предметом дослідження біологічного середовища може бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а у п.13 та п.14 Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовища.
Він перебував у медичному закладі у притомному стані, без травм, проте тимчасовова фізіологічна не можливість здати ним сечу, не можливість, (за відсутності надуманих підстав для відмови у заборі крові) аж ніяк не могла бути підставою для відмови в отриманні у нього медиками інших зразків біологічного середовища (слина, змиви з губ), в наданні яких він не відмовлявся, пропонував добровільно надати такі, проте в здачі - отриманні таких, йому було протиправно відмовлено, що як наслідок потягнуло за собою складення протоколу та винесення оскаржуваної постанови.
В судове засідання апеляційного суду 31 березня 2021 року та 23 квітня 2021 року ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Торопчин О.Д. не з`явились, однак 23 квітня 2021 року останній подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив таку задоволити. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи наведене апеляційний суд вважає можливим провести розгляд справи у їх відсутності.
Вивчивши матеріали справи №465/528/21 та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння. 
На відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано, що ОСОБА_1  протягом перебування у медичному закладі не здав на дослідження біологічну речовину (сечу) для проведення лабораторних досліджень, що унеможливлювало зробити відповідний аналіз на підтвердження чи спростування факту перебування останнім у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.
Поряд з цим, допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснила, що 12.01.2021 року о 03:25 год. у медичний заклад у супроводі працівників поліції був доставлений ОСОБА_1 . Під час огляду, ОСОБА_1 поведінка була адекватна, однак напружена, розширені зіниці очей, тремтіння рук та млява поведінка. Запропоновано ОСОБА_1 здати сечу для лабораторного дослідження. Для аналізу їм було потрібна об`єкт - 3 мм сечі. На її запропонування задати сечу, ОСОБА_1 свідомо не хотів, відмовлявся. Оскільки ОСОБА_1 був у свідомості іншого виду для здачі аналізів окрім сечі не передбачається. Вважає, що за такий проміжок часу знаходження у медичному закладі будь-яка людина буде хотіти в туалет та зможе піти в туалет та задати біологічну речовину (сечу) для дослідження. Таким чином, ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у медичному закладі у її присутності та у присутності старшої медсестри ОСОБА_3 , що було засвідчено у висновку № 000095 від 12.01.2021 року.
Тому, поведінка ОСОБА_1 була правильно розцінена працівниками поліції, як відмова водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. А доводи про порушення порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідала обстановці, зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності медичних працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 22 лютого 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        Партика І.В.