П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/2798/21	
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                             суддів - Джабурії О.В.,
                                            Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

24 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив: 
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області щодо нездійснення перерахунку пенсії позивача ОСОБА_1 на підставі наданого Адміністрацією державної прикордонної служби України листа - повідомлення про настання підстав для перерахунку пенсії позивача та надання ним оригіналу довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 08.07.2020 р.   №11/170, станом на 05.03.2019, для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 р.; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 та виплатити йому пенсію з 01.04.2019 на підставі наданого Адміністрацією державної прикордонної служби України листа - повідомлення про настання підстав для перерахунку пенсії позивача та на підставі наданого ним оригіналу довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 08.07.2020 року №11/170, станом на 05.03.2019 р., для проведення перерахунку його пенсії з 01.04.2019р. з урахуванням проведених платежів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 вказаний позов задоволено. 
Визнано  протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрацієї державної прикордонної служби України від 08.07.2020  №11/170.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок  та  виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України від 08.07.2020  №11/170, з урахуванням проведених виплат.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім  гривень).
07 квітня 2021 року представником позивача подана до суду заяву про винесення додаткового рішення, відповідно до якого останній просить стягнути з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн.
15 квітня 2021 року від відповідача надійшли заперечення, в яких він просив відмовити в задоволенні вищевказаної заяви позивача в повному обсязі.
Орган ПФУ вказує, що з наданих представником позивача документів не вбачається детального опису робіт виконаних адвокатом та їх зв`язок з розглядом даної справи №420/2798/21. Крім того, відсутні будь-які детальні розрахунки на підтвердження факту здійснення витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмету спору. Також задоволення поданої заяви призведе до нецільового використання коштів ПФУ, що не відповідатиме приписам ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Додатковим рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 стягнуто з   Головного   управління     Пенсійного   фонду   України     в   Одеській   області (код ЄДРПОУ 20987385,       м. Одеса, вул. Канатна,83 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )   суму   витрат на   професійну   правничу     допомогу   у розмірі 1000,00 грн. (одна   тисяча  гривень).
Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким задовольнити вимоги заяви про стягнення судових витрат в повному обсязі (8000,00 грн). Зокрема, апелянт зазначає, що надав належні докази на підтвердження детального переліку виконаних адвокатом робіт при наданні останнім правової допомоги. Судом першої інстанції не наведено обґрунтованих доводів щодо прийняття чи відхилення аргументів сторони позивача. Задоволена сума витрат в розмірі 1000,00 грн є заниженою та не відповідає здійсненим діям спрямованим на захист позивача.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
У відзиві орган ПФУ зазначає, що в поданих документах відсутнє платіжне доручення про оплату наданих послуг. 
Крім того, відсутні розрахунки на підтвердження факту здійснення витрат, їх обґрунтованості та пропорційності предмету спору у даній справі, що є незначної складності.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частково задовольняючи подану позивачем заяву та стягуючи на його користь 1000,00 грн витрат на правову допомогу, суд першої інстанції зазначав, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000,00 грн. є необґрунтованим, зазначена   в акті     здачі-приймання   виконаних   робіт (10 годин)   витрачена     на   надання     зазначених   в   акті видів     юридичних       робіт   є непропорційною до предмета спору та складності справи.
Судова колегія частково не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо суми коштів на правову допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача, з огляду на таке.
Згідно з частиною першою   статті 139 КАС України   при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього   Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Пунктом 1 частини третьої   статті 132 КАС України   визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України   передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Матеріали справи підтверджують, що відповідачем своє право реалізовано та надано до суду відповідні заперечення.
За змістом частин сьомої, дев`ятої   статті 139 КАС України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
На   підтвердження   наявності   підстав   для   стягнення   заявленої   представником   позивача   суми     в матеріалах     справи   наявні   та   додаткового   додані   наступні     документи:
- договір       про   надання   правової   допомоги     №22.02/160-21     від   22.02.2021,   укладений   між    ОСОБА_1   та   Адвокатським   об`єднанням «Правовий     центр   «Інтелект»;
- ордер серії     ОД   №662668 про   надання     правової   допомоги   за   договором       про   надання   правової   допомоги     №22.02/160-21     від   22.02.2021   адвокатом   ПриймачукомС.І.;
- акт   здачі - прийняття     виконаних     робіт     від   02.04.2021, укладений   між ОСОБА_1   та   Адвокатським   об`єднанням «Правовий     центр   «Інтелект».
За положеннями  статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно п. 4.1 Договору №22.02/160-21 за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар в розмірі 8000,00 грн.
Згідно п. 4.4. Договору №22.02/160-21 за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін.
Актом здачі від 02.04.2021 визначено надання  таких   видів   правової     допомоги ОСОБА_1 : 
попередня     консультація     та   аналіз     справи (1 год.)   - у розмірі   1000,00грн.;   
збір доказів, включаючи написання та подання адвокатських запитів до Адміністрації державної прикордонної служби України та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (2   год.)   -2000,00грн.;   
вивчення     судової   практики (2   год.)   -2000,00грн.; 
складення     проекту     позовної заяви (3 год.) -3000,00грн.; 
збір   необхідного     пакету   документів (1 год.) -1000,00грн.; 
подання     позовної     заяви     до   Одеського   окружного       адміністративного   суду (1год.) -1000,00грн. 
Загальна   вартість послуг   склала 8000,00грн.
Додатково в акті зазначено про погодження вартості однієї години роботи представника в розмірі 1000,00 грн (по змісту акта послуг надано на 10000,00 грн, проте максимальна сума гонорару 8000,00 чітко визначена Договором №22.02/160-21).
Судова колегія враховує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2021 по справі №280/2635/20, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Наведений підхід щодо визнання фактично здійсненими витрат за відсутності факту оплати випливає також із практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так, у рішенні по справі «Бєлоусов проти України» (Заява №4494/07) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені, зазначивши наступне: «...  хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями.  Отже, представник заявника має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. 
Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine), п. 97)».
Надані позивачем докази, зокрема, договір та акт здачі робіт дають змогу вважати витрати на правову допомогу фактично понесеними, а тому доводи відповідача про відсутність доказів фактичної сплати позивачем таких витрат не спростовують право позивача на їх відшкодування.
Разом з тим, одночасно вірними є доводи як органу ПФУ, що заявлені 8000,00 грн витрат є неспівмірними щодо предмету спору так і доводи апелянта, що судом першої інстанції належним чином не обґрунтовано визначення пропорційності саме 1000,00 грн.
За таких умов, для вірного вирішення спірних правовідносин потрібно надати обґрунтовану оцінку понесених витрат в розрізі кількості часу витраченого представником для надання правової допомоги з урахуванням чіткої суми витрат визначених Договором №22.02/160-21 до предмету спору. 
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що дана справа є незначної складності та звертає увагу на загальну поширеність аналогічних спірних правовідносин, а також, що щодо їх правового регулювання існують сталі правові позиції та судова практика.
За таких умов, визначені в акті 5 годин на вивчення судової практики та складення проекту позовної заяви є необґрунтованими.
Також збір доказів та збір необхідного пакету документів, які визначені під №2,5 видів наданої правової допомоги можна вважати одним її видом, що не потребував сумарно 3 годин часу.
В акті окремо видом послуги визначено подання позовної заяви, проте по суті вона нерозривно пов`язана із складенням позову та є дією щодо реалізації наданої правової допомоги, а тому окремого зазначення в акті як і визначення часу для її надання не потребує. 
При цьому, судом першої інстанції не враховано, що матеріали справи підтверджують дії представника позивача щодо складання адвокатських запитів з метою збору доказової бази, що сукупно з підготовкою позову виключає можливість обмеження компенсації наданої правової допомоги однією тисячею гривень.
За таких умов, обґрунтованим з врахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, складності справи та складності виконаної адвокатом роботи є часткове задоволення поданої ОСОБА_1 заяви та стягнення на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 3000,00 (трьох тисяч) грн витрат на правову допомогу.
Дана сума витрат по суті відшкодовує три години роботи адвоката, що є достатніми для вчинення дій по збору доказів та підготовки позовної заяви у даній справі. 
Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року змінити в частині суми судових витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385) шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та визначити її в розмірі 3000,00 (три тисячі) грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко