Київський апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В А
 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
07 червня 2021 року
м. Київ
єдиний унікальний номер справи 761/7357/20 
номер провадження 33/824/2307/2021
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф., 
за участю: адвоката Уколова О.Л., ОСОБА_1,
адвокатів Лобуренка С.В., Сербіної Л.В., ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Уколова Олексія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на постанову  Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року /суддя Саадулаєв А.І./ 
у справі про адміністративне правопорушення відносно   ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою  Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою, представник ОСОБА_1 - Уколов О.Л. звернувся з апеляційною скаргою в якій просив постанову скасувати, притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказував на те, що судом першої інстанції проігноровано те, що у процесі попутного руху автомобіля "Мерседес" та автобуса " Богдан " у сусідніх смугах мало місце саме зміщення передньої частини автобуса "Богдан" і контакт деталей його лівої передньої кутової частини із корпусом зовнішнього дзеркала з правого боку та задньою частиною правих передніх дверей автомобіля "Мерседес". Далі мало місце занурення деталей лівої передньої кутової частини автобуса "Богдан" у праву бокову частину автомобіля "Мерседес". Після роз`єднання транспортні засоби рухались до місця їх кінцевих розташувань. Вказував, що безпосередньо перед зіткненням автобус "Богдан" змінював напрямок руху ліворуч. Визначити взаємне розташування транспортних засобів на момент первинного контакту відносно елементів проїзної частини не виявляється можливим через відсутність необхідної слідової інформації. Водночас, суд першої інстанції зміг визначити таке місце розташування, яке ґрунтується на виключно суб`єктивній думці суду. Зазначав, що відсутні підстави технічного характеру, за якими можна було б категорично стверджувати про зміщення напрямку руху автомобіля "Мерседес" праворуч безпосередньо перед зіткненням. Вказував, що водій автомобіля "Мерседес" під час руху у сусідній з автобусом "Богдан" смузі повинен був дотримуватись вимог п. п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху. З моменту виявлення зміни напрямку руху автобуса "Богдан" ліворуч на його смугу діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Водій автобуса "Богдан" повинен був під час руху у сусідній з автомобілем "Мерседес" смузі дотримуватись безпечного інтервалу згідно вимог п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху. Перед зміною напрямку руху впевнитись, що це буде безпечним для інших учасників руху згідно вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. Технічною причиною виникнення ДТП є зміна напрямку руху ліворуч водієм автобуса "Богдан" в той час, коли автомобіль "Мерседес", який рухався у сусідній смузі, проїжджав повз нього. Такі дії водія автобуса "Богдан" не відповідали вимогами п. 10.1, 13.1, 13,3 Правил дорожнього руху. Крім того, суд першої інстанції посилається на  висновки експертів, а саме № СЕ-19/111-20/45814-ІТ від 24.12.2020, виконаного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Галушко Андрієм Володимировичем та № 4-12/05 від 12.05.2012, виконаного судовим експертом Рафалюком Б.І . Водночас, суд першої інстанції не надає належної правової оцінки факту наявності рецензії від 10.03.2021 на висновок експерта № СЕ-19/111-20/45814-ІТ від 24.12.2020, виконаного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Галушко Андрієм Володимировичем, яка взагалі виключає можливість його використання судом. Зокрема, рецензентом ОСОБА_5 за результатом вивчення наданого на рецензування висновку № СЕ-19/111-20/45814-ІТ від 24.12.2020 зроблено наступні висновки. Дослідження механізму ДТП проведено експертом з виходом за межі компетенції, тобто з проведенням досліджень по експертних спеціальностях, за якими експерт не атестований. Дослідження технічної спроможності пояснень водіїв носить методично некоректний характер, не враховує фактичні характеристики ділянки проїзної частини в поєднанні з розташуванням транспортних засобів на ній. З методичної точки зору, дослідження характеристик та механізму даної дорожньо-транспортної пригоди мало проводитись в рамках комплексної експертизи з залученням експерта, атестованого за експертною спеціальністю 7.1 "Технічне дослідження матеріалів та засобів відео-, звукозапису". За результатами комплексного дослідження могли бути підстави як для протилежного висновку, так і інші варіанти висновків щодо механізму ДТП та оцінки дій водіїв з точки зору Правил дорожнього руху в цілому. Судом при прийнятті оскарженої постанови також було проігноровано і не надано належної правової оцінки ще одному висновку експерта, а саме висновку №47 від 02.03.2021, зробленого судовим експертом Скороходом К.М. і який містить повністю протилежні висновки, ніж ті, що викладені експертному висновку № СЕ-19/111-20/45814-ІТ від 24.12.2020. Наведений висновок експертного дослідження від 02.03.2021 та рецензія від 10.03.2021 в сукупності з іншими доказами та обставинами спростовують невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їх адвокатів, експерта Галушко А.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Переглядаючи матеріали справи, встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079578, 19.02.2020 року о 18 год. 20 хв. в м. Києві, по вул. Б. Хмельницького, 15, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Богдан», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , будучи неуважним, не врахувавши зміну дорожнього руху, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Мерседес», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 . Обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до протоколу, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3(б) та п. 13.1 ПДР України.
Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно із п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що матеріали справи не містять доказів того, що була якась зміна дорожнього руху і того, що ОСОБА_2 був не уважним та не врахував зміну дорожнього руху, а також не дотримався безпечного інтервалу.
Судом першої інстанції також враховано, що ОСОБА_1 з`їхав з місця ДТП до приїзду поліції, оскільки, автомобіль яким він керував перешкоджав руху транспорту, водночас, зіткнення відбулося на середині другої та третьої смугах руху, при цьому ширина другої і третьої смуги становить 5,6 м., що достатньо для проїзду транспортних засобів учасників ДТП (а.с. 2, 65).
Щодо висновку експерта від 12.05.2020, суд першої інстанції також дійшов обґрунтованих висновків, що в ньому крім п. 2.3(б) та п. 13.1 ПДР України, зазначено пункти 10.1, 12.3 ПДР України, відомості про які відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення. А також, на думку суду, ілюстрація ймовірного контактування транспортних засобів не відповідає обставинам справи, оскільки, у висновку контактування відбулося на крайній лівій смузі, в той час, як вбачається із схеми місця ДТП, зіткнення відбулося на середині другої та третьої смугах руху. Також слід зазначити про те, що транспортний засіб «Мерседес» з`їхав з місця ДТП до приїзду поліції, що не відображено у даному висновку, а тому місце розташування транспортного засобу «Мерседес» після ДТП і проведені виміри щодо механізму зіткнення є неточними. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд першої інстанції не взяв до уваги висновок експерта від 12.05.2020, оскільки вихідні дані які зазначені у даному висновку є невірними.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Доводи апеляційної скарги щодо неспроможності висновку СЕ-19/111-20/45814-ІТ від 24.12.2020, апеляційним судом не враховуються з огляду на таке.
Так, на думку апелянта, експертиза повинна була проводитись з залученням експерта, атестованого за експертною спеціальністю 7.1 "Технічне дослідження матеріалів та засобів відео-, звукозапису".
Водночас, експертиза за 7.1 "Технічне дослідження матеріалів та засобів відео-, звукозапису" аналізує характеристики відеозапису на предмет відсутності монтажу, відповідності звуку до відео, та інших обставин, предметом яких є відеозапис.
В даному випадку, диск з відеозаписом з місця події, не є предметом експертизи та оцінювався експертом лише у взаємозв`язку з матеріалами справи, оскільки з матеріалів справи неможливо встановити траєкторію руху транспортних засобів а водій «Мерседес» з`їхав з місця ДТП. Тому апеляційний суд не вбачає підстав стверджувати, що експерт вийшов за межі своєї компетенції, оскільки відеозапис не був предметом експертизи.
Експертом проведено умовну лінію траєкторії руху автобуса «Богдан» і встановлено, що автомобіль зміщувався лише праворуч, від його прямолінійного руху, до правої частини дороги, тому, зважаючи на його кінцеве розташування, висновок рецензії  ОСОБА_5 щодо не наведення умовної лінії проїзної частини, не ставить експертний висновок під сумнів.
Оцінюючи рецензію на висновок, апеляційний суд вказує на те, що вона проведена без врахування матеріалів справи, а висновки за результатами рецензування досить розмиті.
Щодо висновку експертизи №47 від 02.03.2021 р., апеляційний суд вказує на те, що у висновку вказане приблизне взаємне розташування транспортних засобів на момент первинного контакту на ілюстрації 5 /а.с. 147 зворот/, яке не є коректним, оскільки окрім двох автомобілів відсутні будь-які зображення та прив`язка до полос руху. Висновком вказано, що визначити таке розташування не виявилось можливим через відсутність слідової інформації, водночас, експертизу СЕ-19/111-20/45814-ІТ від 24.12.2020 апеляційний суд вважає більш повною, оскільки за відсутності такої інформації, експертом досліджено відеозапис, що вказує на траєкторію руху. Допитаний в судовому засіданні експерт Галушко А.В. повністю підтримав наданий ним висновок.
Матеріали справи також не містять жодних даних, що після зіткнення « Богдан » продовжив рухатись, проаналізовано також і положення «Богдана» до лінії горизонтальної дорожньої розмітки і встановлено, що він перебуває у правій смузі руху, передньою частиною повернутий до правого краю проїзної частини. /а.с. 116 -117/ Натомість, у висновку експертизи №47 від 02.03.2021 р. така дослідна частина покриття відсутня, а висновки зроблені лише на підставі отриманих пошкоджень автомобілями і є не повними.
Крім того, апеляційний суд наголошує на тому, що експерт зі сторони апелянта, за висновком експертизи №47 від 02.03.2021 р., атестований за спеціальностями 10.1, 10.4, також, аналогічно експертизі СЕ-19/111-20/45814-ІТ від 24.12.2020 аналізував записи з камер відоспостереження, не атестований за експертною спеціальністю 7.1 "Технічне дослідження матеріалів та засобів відео-, звукозапису", що також свідчить про те, що задля вказаного аналізу не потрібна спеціальність 7.1, яка не має відношення до предмету експертизи.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В : 
 
Апеляційну скаргу адвоката Уколова Олексія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову  Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року  - без змін.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                         Лапчевська О.Ф.