ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/9400/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Прокопчук Т.С.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Лазаренко М.С.) у справі №280/9400/20 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління  Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-  
                                           
                                               ВСТАНОВИВ:
22.12.2020 року позивач звернувся з позовом до Головного управління  Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмову у зарахуванні стажу роботи позивачу періоду 01.01.2005 по 31.05.2012 на Повне Товариство Фірма «ВІГОР» (ЄДРПОУ 19268165) при призначенні та перерахунку пенсії за віком та зобов`язання розглянути повторно заяву про перерахунок пенсії за віком з урахуванням трудового стажу та висновків суду, про призначення позивачу пенсії за віком з моменту звернення з заявою, а саме з 04.06.2020.
          В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06.04.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком, яка призначена йому 14.10.2017 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якій просив також врахувати період праці з 01.01.2005 по 31.05.2012 у Повному товаристві «Фірма «ВІГОР». Позивач зазначає, що спірний період не відображено в його трудовій книжці, проте він підтверджується довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії, яка надавалась відповідача разом із заявою. Проте, відповідачем відмовлено у задоволенні заяви, оскільки за період з 01.01.2005 по 31.05.2012 відсутня сплата страхових внесків, а тому відсутні правові підстави для зарахування спірного періоду до трудового стажу позивача. Позивач, вважаючи неправомірними такі дії та з вимогою зобов`язати відповідача вчинити певні дії, звернувся до суду з даним позовом. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у задоволенні позву відмовлено. 
Позивач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач не повинен позбавлятися права врахування йому 7 років та 5 місяців трудового стажу та перерахунку пенсії за віком через формальні відмови органу ПФУ. Вказує, що з 01.01.2005 року по 31.05.2012 працював директором на Фірмі «ВІГОР», але в трудовій книжці відсутній запис про його призначення на посаду та звільнення, саме тому позивачем надано відповідачу довідку               № 07 від 14.05.2012 року про доходи (заробітну плату) за цей період часу. 04.06.2020 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та просив врахувати період роботи з 01.01.2005 року по 31.05.2012 року до трудового стажу. Проте, отримана позивачем відповідь Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 16.06.2020 року, в якій посилаючись на відсутність сплати страхових внесків за цей період відмовлено у включенні періоду з 01.01.2005 року по 31.05.2012 року до трудового стажу та у перерахунку пенсії. Позивач вважає, що несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків не може позбавляти позивача права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.
Сторони повідомлені про день розгляду справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.10.2017 року.
На теперішній час пенсія розрахована із страхового стажу 38 років 1 місяців 8 днів (коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0.51412) та середньомісячного заробітку 5801.02 грн. (середня заробітна плата за 2017 рік - 3764.40 грн. * 1.54102 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати), визначеного за період роботи з 01.07.1995 по 30.06.2000 року (оптимальний період заробітку 5 років, оскільки довідки про заробітну плату за період з 1982 року по 1990 р. надавались при первинному призначенні) та з 01.07.2000 року по 31.08.2017 року.
04.06.2020 звернувся із заявою про перерахунок пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та просив врахувати період роботи з 01.01.2005 по 31.05.2012 до трудового стажу, про що надав довідку з місця роботи про заробітну плату № 07 від 14.05.2012.
Позивачем отримано відповідь від 16.06.2020 за вих. № 5227-5419/К-02/8- 0800/20 від Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій посилаючись на відсутність сплати страхових внесків за цей період було відмовлено у включенні періоду з 01.01.2015 по 31.05.2012 до трудового стажу та у перерахунку пенсії. Також запропоновано у разі не згоди оскаржити відповідь до органів вищого рівня або у судовому порядку.
04.09.2020 користуючись своїм правом на оскарження відповіді, позивач надіслав «Скаргу на неправомірні дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області» до Пенсійного фонду України, як органу вищого рівня.
22.09.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за дорученням Пенсійного фонду України надало відповідь на скаргу, в якій повторно відмовлено у включенні період з 01.01.2005 по 31.05.2012 до трудового стажу позивача із посиланням на відсутність сплати страхових внесків за цей період.
Не погоджуючись із неправомірними діями відповідача щодо відмови у включенні періоду з 01.01.2015 по 31.05.2012 до трудового стажу та у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що відповідач діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач був керівником юридичної особи – Повного товариства «Фірма «ВІГОР», а отже мав обов`язок сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України за спірний період з 01.01.2015 по 31.05.2012.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058) (в редакціях, чинних на момент прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії).
Під страховим стажем згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058 розуміють період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Положеннями ст. 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної норми Закону № 1788, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 затверджено Порядок № 637.
Відповідно до пунктів 2-3 Порядку № 637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до ст. 1 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
Стаття 40 вказаного Закону визначає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, відповідно до якої, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Враховуюяи зазначені норми Закону №1058,  при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески.
Крім того, згідно з абзацом 3 підпункту 1 пункту 31 Прикінцевих положень Закону № 1058, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
З трудової книжки вбачається, що в ній відсутні записи про призначення                             (звільнення) з посади ОСОБА_1 за спірний період роботи на Повному товаристві «Фірмі «Вігор» з 01.01.2015 по 31.05.2012.
Факт прийняття на роботу та звільнення з неї мають бути підтверджені додатковими документами (пункти 2-3 Порядку № 637).
Так, згідно довідки від 14.05.2012 №07 (а.с.7) про заробітну плату для обчислення пенсії, видану на ім`я ОСОБА_1 . Повним товариством «Фірма «ВІГОР» були нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України (страхові внески). Довідка видана на підставі особових рахунків за 2005-2012 роки та підписана керівником та головних бухгалтером в особі ОСОБА_1 .
Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, за спірний період з 01.01.2015 по 31.05.2012 страхові внески до Пенсійного фонду України сплачені не були. Позивач такі обставини не спростовує.
Посилання позивача на положення ст.106 Закону №1058, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки як свідчать встановлені обставини справи, позивач був керівником юридичної особи Повного товариства «Фірма «ВІГОР», а отже і мав обов`язок сплачувати страхові внески.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Керуючись ст.ст. 311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року  у справі №280/9400/20 – залишити без змін.
          Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
     
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук