ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 331/4544/20                                 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження № 33/807/69/21                                         Доповідач в 2 інст. – Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
19 січня 2021 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Стасіка А.І. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, є фізичною особою підприємцем, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір, - 

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, 23 листопада 2020 року о 8 год. 54 хв., водій ОСОБА_1 поблизу будинку № 84 по пр. Соборному в м. Запоріжжі керував транспортним засобом ЗАЗ Daewoo ТІ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом його паркування без порушень ПДР, про повторність попереджений.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що працівниками поліції його було затримано більше ніж на пів години, при цьому на відео чітко вбачається, що наявних ознак сп`яніння в нього не має.
Крім того, апелянт зазначає, що на місці зупинки транспортного засобу він не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, але такий огляд не проводився, а тому в такому випадку особами, що склали протокол, не було дотримано основних вимог нормативно-правового акту, а отже право на направлення на огляд не з`явилося. 
Також ОСОБА_1 вказує в своїй апеляційній скарзі, що із відео, яке міститься в матеріалах справи видно в чому він був одягнутий, що свідчить про те, що більше пів часу він знаходився на вулиці без верхнього одягу в дуже холодну пору дня, але ці обставини судом першої інстанції не взято до уваги. 
Крім того, апелянт зауважує, що останнє відео свідчить про те, що матеріали ще продовжували оформлятися співробітниками патрульної поліції в 9 год. 46 хв., а тому зазначення в направленні та в протоколі час 9 год. 10 хв. не є достовірним. 
ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції безпідставно зазначено про те, що надана ним довідка не є достовірним доказом, тому що вона оформлена в 11 год. 40 хв., оскільки матеріали не були оформлені строго в 9 год. 10 хв., а продовжували ще оформлятися в 9 год. 46 хв., отже після оформлення матеріалів та до проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я не пройшло двох годин. 
Також апелянт зазначає, що додані до матеріалів справи покази двох свідків не підтверджують факт того, що він відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. 
Просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі. 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснивши, що справу у суді першої інстанції розглянуто формально, оскільки працівників поліції для дачі пояснень не викликали. Зазначає, що його було зупинено працівниками поліції за порушення правил ПДР, оскільки він проїхав на заборонений сигнал світлофору, що він і не заперечує. Вказує, що після того, як на нього склали протокол про вказане адміністративне правопорушення йому запропонували пройти тест за допомогою приладу Драгер, на що він погодився, проте у працівників поліції він був відсутній. Зазначає, що приблизно через 30-40 хвилин під`їхав інший екіпаж патрульної поліції, у яких теж був відсутній алкотест Драгер, після чого йому запропонували проїхати до наркологічного диспансеру, проте він відмовився, оскільки йому потрібно було їхати на роботу. 
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Стасік А.І. підтримав подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу та зазначив, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 склали за відмову від проходження огляду в лікарні. Проте в лікарню направляють для проходження огляду на стан сп`яніння у разі, якщо на місці зупинки водій відмовився від такого проходження або у разі незгоди з результатами огляду, однак суд першої інстанції на це увагу не звернув. Крім того, вказав, що направлення на огляд складено о 9 год. 10 хв., де вказані ознаки сп`яніння та зазначено про те, що такий огляд проводився на місці, однак він не проводився. Також зауважив, що ОСОБА_1 було зупинено о 9 год., було холодно на вулиці, а тому у останнього тремтіли пальці рук та почервоніння обличчя. Крім того, вказав, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду. Також, зазначив, що відеозапис є преривний, на відео не вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на місці зупинки, на відео не встановлювались ознаки сп`яніння та відсутнє відео, як відібрали пояснення від свідків. 
Вислухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 023425 від 23 листопада 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO TI, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування відсторонений, авто припарковано без порушення (а.с. 1), рапортом інспектора УПП в Запорізькій області М. Ракова, згідно якого 23 листопада 2020 року приблизно о 8 год. 54 хв. по пр. Соборний, 84 було зупинено транспортний засіб Ланос, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР, а саме, п. 8.7.3 е. під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя. У присутності двох свідків водій ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря – нарколога (а.с. 3), направленням до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 23 листопада 2020 року, відповідно до якого, огляд за допомогою спеціальних технічних засобів не проводився у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі у лікаря – нарколога (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря – нарколога (а.с. 5,6); доданим до протоколу відеозаписом події (а.с. 9).
Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то суд приходить до висновку, що вони є необґрунтованими з огляду на наступне.
Пункт 12 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 року №1452/73, вказує на те, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Так, згідно направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння вбачається, що працівниками поліції виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя. Огляд за допомогою Драгер «алкотест» не проводився, у зв`язку із виявленням ознак наркотичного сп`яніння, від проходження огляду в медичному закладі відмовився (а.с. 4).
Таким чином, доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі та його захисником безпосередньо у судовому засіданні апеляційного суду з приводу того, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки є необґрунтованими, оскільки у останнього були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння і огляд на таке сп`яніння проводиться тільки у спеціалізованому медичному закладі охорони здоров`я. 
З переглянутого апеляційним судом відеозапису під назвою «20201123195650000317» вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога у присутності двох свідків. 
Так, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря - нарколога (а.с. 5-6). 
Крім того, доводи апелянта з приводу часу оформлення направлення та протоколу також є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи, направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння складено о 9 год. 10 хв., а сам протокол про адміністративне правопорушення вже о 9 год. 20 хв., тобто після встановлення складу адміністративного правопорушення. 
Доводи захисника у судовому засіданні з приводу преривності відеозапису, який вівся працівником поліції не спростовують обставин справи, зазначені у протоколі.
Що стосується доводів з приводу порушення процедури направлення водія на огляд, які за твердженнями апелянта полягають у тому, що спочатку у нього були виявлено нібито ознаки алкогольного сп`яніння і він погоджувався пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосування спеціального приладу, але у екіпажа, який його зупинив такого приладу не було, як і у іншого, який прибув через 30-40 хвилини після зупинки, то вони повністю спростовуються доданими до протоколу відеозаписами.
Так на першому файлі відеозапису зафіксовано, що розпочинається він о 8.53 год. та закінчується о 8.54 год. Вказаним записом зафіксовано, як працівники поліції пояснюють ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу. Наступний відеозапис вівся з 08.56 до 08.57 год., на ньому зафіксовано складання працівником поліції постанови за вчинення іншого адміністративного правопорушення. Третій відеозапис розпочинається о 09.08 годині і на ньому видно, як працівник поліції у присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у спеціалізованому медичному закладі, наслідки відмови, на що ОСОБА_1 відповідає, що до спеціалізованого медичного закладу він не поїде, оскільки побоюється захворіти на короновірус.
Отже по-перше наведеною хронологією подій, що зафіксована на відеозаписами, повністю спростовано твердження апелянта з приводу того, що спочатку йому пропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосування спеціального технічного засобу, але оскільки такого приладу у екіпажу не виявилось, йому довелось чекати 30-40 хвилин іншого екіпажу, у якого також працюючого приладу не виявилось, а по-друге спростовують твердження особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності з приводу того, що до медичного закладу він відмовився їхати через те, що він поспішав, так як відеозаписами зафіксовано, що між складанням постанови за вчинення іншого порушення ПДР та запропонуванням у присутності двох свідків проїхати до спеціалізованого медичного закладу пройшло 11 хвилин, а не 30-40, як вказує апелянт, і свою відмову ОСОБА_1 мотивував побоюванням захворіти на короновірус у лікарні. 
Крім того, слід зазначити, що наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол відносно останнього був складений саме за відмову на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан сп`яніння.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, щодо наявності вини в діях правопорушника, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи, а тому відсутні підстави для скасування постанови суду закриття провадження у справі.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 331/4544/20