Ухвала
Іменем України 
05 січня 2021 року
м. Київ
справа №204/6140/20
провадження № 51-6364 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду 
м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року. 
встановив:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 
2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженому ОСОБА_4 .
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року захиснику засудженого повернуто його апеляційну скаргу на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Зі змісту касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4 - ОСОБА_5   вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі  статтею 436 КПК.
При цьому, згідно з частиною 2 статті 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Крім того, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 
2020 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, однак в прохальній частині захисник засудженого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу лише Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року. 
Тобто скаржник у касаційній скарзі допустив неузгодженість своєї позиції, оскільки не визначився з предметом оскарження. 
 
Також, ОСОБА_5 не звернув уваги, що відповідно до статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:
-         істотне порушення вимог кримінального процесуального закону
-         неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
-         невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
 
Однак, зміст його касаційної скарги зводиться до незаконності винесених судами рішень та не повною мірою були досліджені усі обставини справи.
Крім того, у відповідності до  статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
 
-  залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу – без задоволення;
- скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
 
Проте, у касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 просить скасувати і ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 
29 вересня 2020 року, і ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 16 жовтня 
2020 року, тобто, як вже зазначалося, не визначився з предметом оскарження.
Водночас, касаційну скаргу засудженого адресовано до Верховного Суду України, тоді як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України  від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») судом касаційної інстанції є Верховний Суд. 
При цьому всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК захисник не долучив до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень.
При цьому, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК ОСОБА_5 не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Таким чином, недодержання ОСОБА_5 вимог, передбачених статтею  427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд 
 
       постановив:
 
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на судові рішення залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

            Ухвала оскарженню не підлягає.
 
         Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                  ОСОБА_3