ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2021 року                                                                 м.Одеса
Єдиний унікальний номер справи №947/4378/20
Апеляційне провадження № 22-ц/813/2625/21 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря -Сороколет Ю.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 02 листопада 2020 року, постановлене під головуванням судді Бескровного  Я.В., 

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на неповнолітню дитину, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів, яка виникла в ході виконання виконавчого листа №2-5499/2008 від 17 листопада 2008року, виданого Малиновським районним судом м. Одеси щодо стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , 2005 року народження, станом на 27 листопада 2019 року у сумі 40 395,09 грн.
Позов мотивовано тим, що рішення суду пред`явлено до примусового виконання, однак до цього часу не виконано. Син знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від сплати аліментів на дитину. Оскільки відповідач не сплачував аліменти, утворилася вказана вище заборгованість
Посилаючись на правила ст.195 СК України,  ОСОБА_1 просила задовольнити її вимоги (а.с.1-4).
Відповідач  ОСОБА_2 свого ставлення до позову не висловив. Справа розглянута у його відсутність.

Зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 02 жовтня 2020 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що її вимоги не підлягають задоволенню, оскільки передбачене ч.3 ст.194 СК України стягнення заборгованості по аліментам рішенням суду можливо у випадку її утворення при добровільному відрахуванні аліментів за ініціативою платника аліментів. Заборгованість по аліментам на користь позивача повинна бути стягнута державним виконавцем за виконавчим листом при виконанні рішення суду про стягнення аліментів разом з встановленим розміром аліментів.
Посилання позивачки на ст.195 СК України є необґрунтованими, оскільки дана норма не передбачає стягнення заборгованості по аліментах, яка виникла у ході виконання судового рішення виконавчою службою (а.с.52).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов та стягнути з відповідача заборгованість по аліментам, яка станом на 03 червня 2020 року становить 47 243,25грн.( 40 395,09 + 6848,10), 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду  про відмову у позові здійснені  без певного обґрунтування та є помилковими(а.с.56-59).
Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 16 березня 2021 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у його відсутність.

Позиція апеляційного суду 
Заслухавши суддю-доповідача, позивачку ОСОБА_1 ,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи встановлені судом
Встановлено, що шлюб між  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 розірвано 11 серпня 2009 року (а.с.6). 
Від шлюбусторони мають двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
На виконанні Першого Київського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавчий лист №2-5499/2008 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 ,. ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 23 червня 2008 року та до досягнення повноліття сина ОСОБА_6 – до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та досягнення повноліття сина ОСОБА_3 – до ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не менш як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного ріку, з врахуванням тієї рівної частки, що припадала на сина ОСОБА_6 .
При цьому держаним виконавцем зазначено, що на момент складання розрахунку, підтвердження по сплаті аліментів відповідачем до відділу виконавчої служби не надходило. Згідно попереднього розрахунку заборгованості станом на 31 жовтня 2019 року заборгованість по аліментам склала 38 843,09 грн. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 27 листопада 2019 року складає 40 395,09 грн.(а.с.11).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Першим Київським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 03 червня 2020 року, по виконавчому листу №2-5499/08, виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 17 листопада 2008 року загальна сума заборгованості відповідача по сплаті аліментів станом на 03 червня 2020 року склала 47 243,25грн.(а.с.43).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права 
Відповідно до ч.1,2 та 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам судове рішення від 02 листопада 2020 року не відповідає.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
За ч.1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч.1,3,4 ст.194 СК України  аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст.199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.
Згідно з ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.
Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», чинної на момент звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості зі сплати аліментів.
Так, ч.3ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
Відповідно до ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток №15) та у випадках, передбачених ч.4ст.71 Закону України    «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 СК України.
Отже, зазначений порядок передбачено приписами ч.3 ст.195 СК України, якою визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі виникнення спору - судом.
Виходячи з вищезазначених норм законодавства розмір заборгованості по аліментам, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого визначається заборгованість зі сплати аліментів.
Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.71 згаданого Закону, відповідно до ч.8 якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.
Таким чином, за відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) (абзац 24), підстав відступити від якого Верховний Суд не встановив.
Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема: від 07 жовтня 2019 року у справі № 760/22598/15-ц (провадження  №61-30436св18), від 18 листопада 2019 року у справі № 293/286/17 (провадження № 61-380св17), 28 жовтня 2020 року справа № 537/4755/16-ц(провадження № 61-20760св19).
Згідно матеріалам справи, відповідачем не оспорюється. розмір заборгованості за аліментами, який визначений державним виконавцем у розрахунку заборгованості від 27 листопада 2019 року.
Як зазначалось вище, суд вирішує питання про стягнення заборгованості лише у разі спору про її розмір.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за аліментами задоволенню не підлягають, оскільки сума заборгованості по аліментах не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватися державним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», так як рішенням суду вже стягнуто аліменти на утримання дитини і спір про розмір суми аліментів між сторонами відсутній, то заборгованість має бути стягнута державним виконавцем згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а не за рішенням суду.
Доводи апелянта, про застосування ст.10 СК України (аналогія закону) до ст.194 СК України є необґрунтованими, оскільки згідно ч. 3 ст.194 СК України за рішенням суду може стягуватись лише заборгованість по аліментах, які стягуються з боржника відповідно до ст.187 СК України на підставі його заяви, поданої за місцем роботи, виплати пенсії, стипендії. 
Стягнення заборгованості, яка виникла на підставі судового рішення про стягнення аліментів, в судовому порядку законом не передбачено. 
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м.Одеси від 02 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 19 березня 2021 року.

Головуючий 

Судді: