ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року	Львів	Справа № 380/8348/20 пров. № А/857/738/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання                Хітрень О.Ю.,  
представника позивача                                          Назарка А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року (прийняту у відкритому судовому засіданні у м. Львові суддею Кедик М.В.; складену у повному обсязі 27 листопада 2020 року) про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 380/8348/20 за позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови, 

                                                   В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови від 19.08.2020 ВП № 54849494 про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що судом при постановленні ухвали допущено неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому просив скасувати вказану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що строк звернення до суду необхідно відраховувати з дня ознайомлення його представником з матеріалами виконавчого провадження, тобто з 23.09.2020.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги і просив її задовольнити із зазначених вище підстав..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, позивач оскаржує постанову заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) від 19.08.2020 ВП № 54849494 про стягнення виконавчого збору.
Згідно з матеріалами виконавчого провадження оскаржена постанова від 19.08.2020 ВП № 54849494 про стягнення виконавчого збору направлена позивачу на адресу: АДРЕСА_1   про, що свідчить копія супровідного листа від 19.08.2020 та копія списку № 1409 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.
Відповідно до відомостей з офіційного сайту "Укрпошти" поштове відправлення трек-номер 7901908626446, вручено особисто позивачу 28.08.2020. Тобто, десятиденний строк оскарження постанови від 19.08.2020 ВП № 54849494 про стягнення виконавчого збору розпочався 29.08.2020. Зазначена обставина не оспорюється позивачем.
Разом з тим, до суду з вказаним позовом позивач звернувсь лише 02.10.2020, про що свідчить відмітка штемпелю на поштовому конверті.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звернувшись до суду з цим адміністративним позовом, пропустив строк звернення до суду; при цьому суд з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановив обставин, які б непереборно перешкоджали позивачу вчасно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, а також врахував, що позивач не заявляв про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Пунктом 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Як видно із апеляційної скарги, скаржник наполягає на тому, що строк звернення до суду необхідно відраховувати з дня ознайомлення його представником з матеріалами виконавчого провадження, тобто з 23.09.2020.

Проте, колегія суддів ці доводи не приймає до уваги, оскільки вже навіть на момент подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи 17.09.2020 строк було пропущено. Крім того це ніяк не спростовує того, що він міг підготувати позов та подати його до суду у визначений законом час.

Також апеляційний суд погоджується з тим, що з 07.08.2020 була відновлена дія статтей 122 та 287 КАС України щодо строку звернення до суду відповідно до частини другої розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID -19)", який набрав законної сили 17.07.2020.

Колегія суддів зазначає, що під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Крім того, суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення у справах «Deweer v. Belgium», «Golder v. the United Kingdom»).

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду та жодних обґрунтованих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом не надав.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.  

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 380/8348/20 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова в повному обсязі складена 23 лютого 2021 року.