Ухвала
 
13 січня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 2-2860/2006
провадження № 61-2177св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Виконавчий комітет Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Каратаєвої Л. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що вона є суб`єктом підприємницької діяльності на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, виданого 17 березня 1997 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. 01 жовтня 2005 року Лівобережною МДПІ ОСОБА_1 було видано свідоцтво про сплату єдиного податку, вид діяльності - паркування транспорту. 31 жовтня 2005 року ОСОБА_1 уклала договір про функціонування платної нічної парковки з Управлінням транспорту і зв`язку Дніпропетровської міської ради й отримала дозвіл на експлуатацію платної автопарковки щодо зберігання транспортних засобів розташованої за адресою:    АДРЕСА_1 . У серпні 2006 року вона уклала договір з приватним підприємцем ОСОБА_2 про будівництво будівлі сторожки та огорожі по                   АДРЕСА_1 . На даний час будівництво будівлі сторожки та огорожі автостоянки закінчено, однак будівлі збудовано без належного дозволу. Будівлі відповідають архітектурним, будівельним, пожежним санітарним та екологічним нормам та правилам. Згідно акту прийому-передачі даного об`єкту, будівництво повністю завершено і об`єкт прийнято нею до експлуатації. Враховуючи викладене позивачка просила суд визнати за нею право власності на будівлю автостоянки з огорожею, розташовану по АДРЕСА_1 , без додаткових актів вводу в експлуатацію; зобов`язати Комунальне підприємство «ДМБТІ» зареєструвати право власності на будівлю автостоянки з огорожею, розташовану по АДРЕСА_1 , без додаткових актів вводу в експлуатацію.
 
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2006 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлю автостоянки з огорожею, розташовану по АДРЕСА_1 , без додаткових актів вводу в експлуатацію. Зобов`язано Комунальне підприємство «ДМБТІ» зареєструвати право власності на будівлю автостоянки з огорожею, розташовану по АДРЕСА_1 , без додаткових актів вводу в експлуатацію.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2006 року скасовано. В задоволенні позову відмовлено.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У січні 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у вищевказаній справі, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати вказане судове рішення та  направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.
 
Станом на час постановлення цієї ухвали відзивів на касаційну скаргу не надходило.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2020 року (після усунення заявником недоліків) відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи № 2-2860/2006 із суду першої інстанції, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
У березні 2020 року матеріали справи № 2-2860/2006 надійшли до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону             № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Враховуючи, що касаційна скарга у справі, що переглядається, подана у січні 2020 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України(в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права власності, за касаційною скаргою   ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 27 січня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                        І. Ю. Гулейков

 
О. В. Ступак

 
Г. І. Усик