П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/5365/20	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      21 жовтня 2020 року	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,
при секретарі                                                            Голобородько Д.В.,

за участі:
представника апелянта                                        Кришкевича Д.О.,
представника позивача                                        Красницького В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року, у справі за позовом Комунального підприємства «Одеська міська друкарня» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Комунальне підприємство «Одеська міська друкарня» звернулось до суду з позовом у  якому заявлено вимоги Головному управлінню Держпраці в Одеській області про скасування пунктів 2, 16-19, 21, 30, 31, 33 припису від 06 грудня 2019 року №15/14.5/11-1386-2155.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як у ході проведеного заходу державного контролю спеціалістами Держпраці встановлено порушення вимог законодавства про працю у КП «Одеська міська друкарня», які несуть загрозу життю та здоров`ю його працівників.
При цьому, на переконання апелянта, у КП «Одеська міська друкарня» безпідставно не проведено експертизи робочого проекту або робочої документації на їх відповідність вимогам законодавства, не отримано дозволу на виконання робіт на висоті понад 1,3 метри, не створено службу охорони праці та не розміщено в електрощитовій однолінійної схеми електроустановок.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 02 грудня 2019 року по 06 грудня 2019 року ГУ Держпраці в Одеській області проведено перевірку дотримання КП «Одеська міська друкарня» вимог законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці, за результатами якої складено акт перевірки № 15/14.5/11-1386 від 06 грудня 2019 року.
При цьому, 06 грудня 2019 року позивачем складено припис № 15/14.5/11-1386-2155, яким зобов`язано КП «Одеська міська друкарня» усунути виявлені порушення та письмово поінформувати ГУ Держпраці в Одеській області про усунення відповідних порушень.
В даному випадку, зазначеним приписом зобов`язано КП «Одеська міська друкарня» усунути виявлені порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці, зокрема: 
- порушення № 2 – не проведена експертиза робочого проекту або робочої документації на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці (порушення ст. 21 ЗУ «Про охорону праці», гл. ІІІ, розд. І, п.13 НПАОП 22.1-1.02-07 «Правила охорони праці для підприємств та організацій поліграфічної промисловості»);
- порушення № 16 – не складено та не зареєстровано в ГУ Держпраці в Одеській області декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці відповідно, а саме щодо робіт які виконуються на висоті понад 1,3 метри (порушення ст. 21 ЗУ «Про охорону праці», Додаток 6 п.6 Постанови КМУ від 26.10.11 р. № 1107);
- порушення № 17 – не призначена посадова особа відповідальна за організацію робіт на висоті, з відповідним навчанням та перевіркою знань щодо правил охорони праці під час виконання робіт на висоті (порушення ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», п.1.12 Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті НПАОП 0.00-1.15-07);
- порушення № 18 – не затверджено перелік робіт на висоті які виконуються (порушення ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», п. 1.6 Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті (НПАОП 0.00-1.15-07);
- порушення № 19 – не розроблена та не затверджена інструкція з охорони праці для робітників які виконують роботи на висоті понад 1,3 метри (порушення ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», Положення про розробку інструкцій з охорони праці НПАОП 0.00-4.15-98);
- порушення № 21 – не затверджено положення про службу охорони праці (порушення п. 1.2 Типового положення про службу охорони праці НПАОП 0.00-4.35-04);
- порушення № 30 – не розміщено в електрощитовій однолінійної схеми електроустановок (порушення п. 8.7.3 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів НПАОП 40.1-1.21-98);
- порушення № 31 – не укомплектовано електрощитову захисними засобами; (порушення п. 4.1 Правил експлуатації електрозахисних засобів НПАОП 40.1-1.07-01 та п.8.7.2 НПАОП 40.1-1.21-98);
- порушення № 33 – не розміщено в електрощитовій плакат з безпеки (порушення п.8.7.2 НПАОП 40.1-1.21-98).
Позивач не погоджуючись з наявністю виявлених порушень звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом не доведено фактів вчинення підприємством спірних порушень, з чим частково не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Згідно ч. 7 ст. 7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
При цьому, Закон України «Про охорону праці» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що з цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, зокрема: забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про охорону праці», на підприємстві з кількістю працюючих 50 і більше осіб роботодавець створює службу охорони праці відповідно до типового положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що на підприємстві з кількістю працюючих менше 50 осіб функції служби охорони праці можуть виконувати в порядку сумісництва особи, які мають відповідну підготовку.
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що на підприємстві з кількістю працюючих менше 20 осіб для виконання функцій служби охорони праці можуть залучатися сторонні спеціалісти на договірних засадах, які мають відповідну підготовку.
Згідно 1. 3 ст. 21 ЗУ «Про охорону праці», виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що проектування виробничих об`єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Експертиза проектів будівництва на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Частиною 9 вказаної статті встановлено, що набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин ГУ Держпраці в Одеській області проведено перевірку дотримання вимог законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці у КП «Одеська міська друкарня».
При цьому, у ході проведення перевірки виявлено факти порушення законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці у КП «Одеська міська друкарня», що стало підставою для складання оскаржуваного припису № 15/14.5/11-1386-2155 від 06 грудня 2019 року.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у межах доводів апеляційної скарги ГУ Держпраці в Одеській області, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, підприємством оскаржено припис ГУ Держпраці в Одеській області № 15/14.5/11-1386-2155 від 06 грудня 2019 року, в частині порушень № 2, № 16, № 17, № 18, № 19, № 21, № 30, № 31, № 33.

Так, щодо виявленого порушення № 2, а саме не проведення експертизи робочого проекту або робочої документації на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суб`єктом владних повноважень не конкретизовано в оскаржуваному приписі вичерпного кола робочих проектів або робочої документації, експертизу яких необхідно провести позивачу.
При цьому, колегія суддів зазначає, що у межах доводів апеляційної скарги контролюючого органу у цій частині, окрім загального посилання на Правила охорони праці для підприємств та організацій поліграфічної промисловості, які затверджено наказом Державного комітету України з промислової  безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 03 грудня 2007 року N 287 та Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, який затверджено постановою КМУ від 26 травня 2004 року N 687, жодним чином не спростовується висновок суду першої інстанції про відсутність у вказаних НПА визначення та порядку проведення експертизи робочого проекту або робочої документації на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування зазначеного пункту припису, так як суб`єктом владних повноважень не доведено його правомірності.

Щодо порушень № 16, № 17, № 18, № 19, які пов`язані з виконанням та організацією робіт на висоті понад 1,3 метра, колегія суддів зазначає наступне.
В даному випадку, підприємство вважає безпідставними висновки контролюючого органу щодо виконання ним висотних робіт без необхідного дозволу, так як ним не виконуються відповідні роботи.
При цьому, судом першої інстанції підтримано зазначені посилання підприємства та зроблено висновок про те, що контролюючим органом не доведено наявності зазначених порушень у межах спірних правовідносин.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що у межах спірних правовідносин посадовими особами ГУ Держпраці в Одеській області, які мають відповідну кваліфікацію, проведено перевірку дотримання вимог законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці у КП «Одеська міська друкарня».
При цьому, проведеною перевіркою встановлено можливість виконання на виробництві позивача робіт на висоті понад 1,3 метра.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що суб`єкту владних повноважень у межах спірних правовідносин не обов`язково доводити факти виконання працівниками позивача відповідних робіт, так як встановлена можливість проведення відповідних робіт без отримання необхідного дозволу та без належної організації таких робіт, вже є достатньою підставою для попередження можливого виконання відповідних робіт на підприємстві без отримання необхідного дозволу.
В даному випадку, колегія суддів вважає, що у випадку, якщо підприємство не виконує відповідних робіт, встановлені контролюючим органом обмеження не порушать його прав.
При цьому, у разі виникнення необхідності виконання відповідних робіт та після отримання відповідних дозволів, підприємство безумовно матиме право на виконання відповідних робіт.

Щодо порушення № 21, яке обґрунтовано відсутністю у підприємства затвердженого положення про службу охорони праці, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, з аналізу вищевикладених положень ЗУ «Про охорону праці» вбачається, що на підприємстві з кількістю працюючих 50 і більше осіб роботодавець створює службу охорони праці відповідно до типового положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.
При цьому, на підприємстві з кількістю працюючих менше 20 осіб для виконання функцій служби охорони праці можуть залучатися сторонні спеціалісти на договірних засадах, які мають відповідну підготовку.
В даному випадку, в акті перевірки позивача контролюючим органом зазначено, що на підприємстві працює 13 осіб, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не має обов`язку створювати службу охорони праці відповідно до типового положення.

Щодо порушень № 30, № 31, № 33, які пов`язані з неналежним укомплектуванням електрощитової підприємства, колегія суддів зазначає наступне.
В даному випадку, підприємство вважає безпідставними вказані висновки контролюючого органу, так як на його переконання воно не має відповідної електрощитової у своїх виробничих приміщеннях.
При цьому, судом першої інстанції підтримано зазначені посилання підприємства та зроблено висновок про те, що контролюючим органом не доведено наявності зазначених порушень у межах спірних правовідносин.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що у межах спірних правовідносин посадовими особами ГУ Держпраці в Одеській області, які мають відповідну кваліфікацію, проведено перевірку дотримання вимог законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці у КП «Одеська міська друкарня».
При цьому, проведеною перевіркою встановлено наявність у виробничих приміщеннях відповідної електрощитової, що також підтверджується наданими до суду першої інстанції фотознімками.
Крім того, колегія суддів зазначає, що суб`єкт владних повноважень на стадії апеляційного розгляду даної справи зазначає про те, що порушення № 31 та № 33 вже усунуто підприємством, а як наслідок останнє не має обов`язку виконувати відповідні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року – скасувати, в частині висновку про визнання протиправними та скасування пунктів 16-19, 30, 31, 33 припису від 06 грудня 2019 року №15/14.5/11-1386-2155.
Прийняти у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Одеська міська друкарня».
В решті - залишити без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

          Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2021 року.

   Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
   Судді	    	Градовський Ю.М.   Крусян А.В.