Ухвала
12 березня 2021 року
м. Київ 
справа № 149/1134/20
провадження № 61-3873ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», третя особа - ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті фізичної особи,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області 
від 28 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС»), третя особа - ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті фізичної особи задоволено.
Стягнуто із ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 81 832,68 грн фактично понесених витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 за період з 05 жовтня 2018 року по 26 січня 2019 року, 15 800,00 грн понесених витрат на виготовлення надгробного пам`ятника, 1 080,00 грн відшкодування заподіяної моральної шкоди, 13 969,73 грн шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності потерпілої ОСОБА_7 , а всього 112 682,41 грн.
Стягнуто із ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_2 81 832,68 грн фактично понесених витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 за період з 05 жовтня 2018 року по 26 січня 2019 року, 1 080,00 грн відшкодування заподіяної моральної шкоди, 13 969,73 грн шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності потерпілої ОСОБА_7 , 16 493,99 грн шкоди за втрату годувальника, а всього 113 376,40 грн. Стягнуто із ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_3 1 080,00 грн відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Стягнуто із ПрАТ «СГ «ТАС»  на користь ОСОБА_4 10 015,20 грн заподіяної моральної шкоди та 33 748,96 грн шкоди за втрату годувальника за період з 01 лютого 2019 року по 31 травня 2020 року, а всього 
43 764,16 грн.
Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_4 щомісячно по 
2 109, 31 грн шкоди за втрату годувальника, починаючи з 01 червня 
2020 року.
Стягнуто із ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_5 10 015,20 грн заподіяної моральної шкоди та 33 748,96 грн шкоди за втрату годувальника за період з 01 лютого 2019 року по 31 травня 2020 року, а всього 
43 764, 16 грн.
Стягнено з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_5 щомісячно по 
2 109, 31 грн шкоди за втрату годувальника, починаючи з 01 червня 
2020 року.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ «СГ «ТАС» задоволено, рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року скасовано 
і ухвалено нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ПрАТ «СГ «ТАС», третя особа -   ОСОБА_6 , про відшкодування шкоди, пов`язаної 
із смертю потерпілого, задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь:
ОСОБА_4 44 676,00 грн на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, 8 935,20 грн моральної шкоди, а всього 53 611,20 грн.
ОСОБА_5 44 676,00 грн на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, 8 935,20 грн моральної шкоди, а всього 53 611,20 грн.
ОСОБА_1 11 246,00 грн витрат на спорудження надгробного пам`ятника.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
05 березня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року (надійшла до суду 
10 березня 2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати оскаржуване судове рішення, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що                    у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі заявники узагальнено посилаються на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначають конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 12 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць