22-ц/804/183/21 
                                                                                265/9081/19 
                                               
                                                                            Єдиний унікальний номер 265/9081/19
                                                                        Номер провадження 22-ц/804/183/21

ПОСТАНОВА
І м е н е м    У к р а ї  н и

09 лютого 2021 року Донецький апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                головуючої Биліни Т.І.,
                                суддів  Баркова В.М., Мальцевої Є.Є., 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 жовтня 2020 року у складі суду Копилової Л.В., по цивільній справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради  до  ОСОБА_1   про стягнення  надмірно виплачених коштів  державної  соціальної  допомоги  малозабезпеченим  сім`ям, -

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
24 грудня 2019 року позивач Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради(далі ДСЗН або департамент) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення  надмірно виплачених коштів  державної  соціальної  допомоги  малозабезпеченим  сім`ям.
Позовна заява, мотивована тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті, як представник родини одержувача державної соціальної  допомоги  малозабезпеченим  сім`ям. Їй неодноразово призначалася соціальна допомога в період часу  з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року,  з  01.08.2018 року по 31.01.2018 року, з 01.02.2019 року  по  31.07.2019 року. Під час подання заяви про призначення допомоги відповідач була попереджена  під особистий підпис, що всі наведені нею в заяві відомості про доходи та майно, будуть перевірені згідно з чинним законодавством. 31.08.2017 року відповідач ОСОБА_1 повідомила, що у власності її чоловіка  знаходиться   автомобіль  Hyndai  Н200, 1998  року випуску. Проте, згідно  інформації з  Єдиного  державного  реєстру  транспортних  засобів  станом на  15  серпня 2019 року  чоловік  відповідачки ОСОБА_2   має  у власності  два автомобіля: Hyndai Н 200,1998 року випуску, дата реєстрації 17 травня 2017 року та   ВАЗ  21013 1986 року випуску, дата  реєстрації 01 жовтня 2010 року, тобто відповідач  зазначала   неповну інформацію щодо наявності  у власності  її сім`ї  двох автомобілів, що в свою чергу  призвело до неправомірної  виплати їй бюджетних  коштів за період з 01.08.2017 року  по  31.07.2019  року   на  загальну суму  162.162,15 грн. Виплату допомоги з 01.08.2019 року було припинено. Відповідач  ОСОБА_1 в заяві від 18.11.2019 року відмовилась від добровільного погашення заборгованості. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідачки надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 162.162,15грн. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 жовтня 2020 року в задоволенні позовної заяви Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 виховує шістьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2004 року народження, ОСОБА_4 , 2005 року народження, ОСОБА_5 , 2007 року народження,  ОСОБА_6 , 2010 року народження, ОСОБА_7 , 2012року  народження та   ОСОБА_8 ,  2013 року  народження,  тому повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі рішень районних, районних у містах державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах рад за результатами обстеження  матеріально-побутових умов сім`ї та зібраної інформації про  сім`ю, її  власність,  доходи,  майно  прийме  рішення  про відмову в  наданні соціальної допомоги. Проте, в матеріалах справи відсутнє рішення саме про відмову в  наданні  соціальної допомоги  ОСОБА_1   в розумінні частини 2  статті 7 Закону № 1768-III  і  таке рішення не було надано представником позивача під  час   розгляду  справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що за результатами проведеної перевірки даних, наданих відповідачкою під час звернень до Департаменту встановлено, що ОСОБА_1 надала не повну інформацію про кількість автомобілів, які перебували у власності заявника, що в свою чергу призвело до неправомірної виплати бюджетних коштів за період з 01.08.2017 року по 31.07.2019 року на загальну суму 162.162,15грн., оскільки відповідач приховала відомості про свій майновий стан Департамент, з урахуванням норм чинного законодавства, виніс рішення від 11.10.2019 року, що по особовій справі отримувача допомоги ОСОБА_1 виникла переплата в зв`язку з тим, що у власності родини є два транспортних засоби. Вказане рішення департаменту було винесено на підставі рішення від 10.10.2019 року за №111. 
Доводи і заперечення інших учасників справи
Відповідачка скористалася своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що вона разом з чоловіком виховує шістьох дітей. Зауважує, що у її діях не було умислу приховувати майно. Автомобіль ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 , був переданий по довіреності від 13.02.2016 року у фактичне користування, володіння з правом  розпорядження третій особі ОСОБА_9 , тобто автомобіль був фактично проданий та вибув із їх володіння, що підтверджується копією довіреності та розпискою. Крім того переданий автомобіль, згідно  відповіді сервісного центру МВС,  у зв`язку з вибраковкою знятий з обліку. Про те, що  автомобіль числиться за її чоловіком вона довідалася після  отримання позовної заяви. 
Порядок розгляду справи
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Враховуючи вище зазначене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд  вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржуване рішення відповідає в повній мірі, обставини судом першої інстанції встановлено повно, висновки зроблено у відповідності до вимог законів, які регулюють спірні відносини.
Вказаним вимогам оскаржуване рішення відповідає в повній мірі, обставини судом першої інстанції встановлено повно, висновки зроблено з дотриманням вимог  законів, які регулюють спірні відносини.
Відповідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
Відповідачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДСЗН, як представник родини одержувача державної соціальної  допомоги  малозабезпеченим  сім`ям.
14 серпня  2017 року   ОСОБА_1   звернулася  до уповноваженого управління з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям  з відповідним  пакетом  документів, повторні звернення відбулися 13 лютого 2018 року, 20 серпня 2018 року, 25 лютого 2019 року та 12  серпня 2019 року  (а.с. а.с.12-13, 17-18,21-22,26-27).
Звернення  відповідачки  ОСОБА_1 були задоволені, їй  призначена соціальна допомога  на період з 01.02.2017 року по 31.07.2017  року, з  01.08.2018 року по 31.01.2018 року, з 01.02.2019 року  по  31.07.2019 року (а.с.14,23).
В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, поданих до департаменту зазначалося,  що  в  сім`ї  виховується  шість  неповнолітніх дітей, у власності сім`ї є автомобіль марки Hyndai  Н200,1998  року випуску. (а.с. 10,15,19,24).
Відповідно до інформації Єдиного  державного  реєстру  транспортних засобів  станом  на  15  серпня 2019 року  чоловік  відповідачки ОСОБА_2   має у власності два автомобіля: Hyndai Н 200,1998 року випуску, дата реєстрації 17 травня 2017 року та ВАЗ 21013 1986 року  випуску, дата  реєстрації  01 жовтня  2010  року  (а.с. 8-9).
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права
Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон N1768-III) визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.
Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 2, 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250(далі - Порядок), соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
За змістом пункту 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).
Частиною першою статті 7 Закону N 1768-IIIпередбачено, що державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли, зокрема, з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування; у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).
Частиною другою статті 7 Закону N 1768-III встановлено, що за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо, зокрема, у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років).
Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення (частина четверта статті 7 Закону N 1768-III).
Згідно з абзацом другим пункту 25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.
З аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстави, передбаченої абзацом четвертим частини першої статті 7 Закону N 1768-III, можливе за наявності таких обов`язкових умов: малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування; у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму); відсутні обставини, передбачені частиною другою статті 7 цього Закону; дотримано процедуру прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою та другою статті 7 Закону N 1768-III; відсутні ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.
Виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.
Подаючи декларацію про доходи та майно сім`ї, не вказавши у ній відомості про другий транспортний засіб, у відповідачки не було мети щодо навмисного приховання нею цих даних, оскільки Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачено право на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченими сім`ями, у власності яких є транспортні засоби.
Колегія суддів апеляційної інстанції такі дії, як недекларування відповідачем другого транспортного засобу, не може розцінювати як навмисне подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, оскільки другий автомобіль, який було виявлено службою соціального захисту населення уже після прийняття рішення про надання соціальної допомоги, фактично перебував у користуванні третіх осіб на підставі довіреності із правом продажу.
Наявність зареєстрованого за чоловіком відповідача другого автомобіля не позбавляє малозабезпечену сім`ю, у складі якої є більше трьох неповнолітніх дітей, права на отримання державної соціальної допомоги на підставі частини другої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»( в редакції чинній на час припинення виплати допомоги).
Установлено, що відповідач отримувала компенсаційні виплати як особа, яка здійснює догляд за шістьма дітьми неповнолітнього віку.
Враховуючи встановлені у справі обставини, соціальний статус сім`ї відповідача, наявність у складі сім`ї шістьох дітей, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги у сумі 162.162,15грн., може призвести до покладення на відповідача надмірного тягаря.
Крім того позивач, звертаючись до суду  з вимогою про стягнення з відповідачки  надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, не надав доказів, що  у володінні сім`ї перебуває два автомобіля.
Вказана обставина могла бути встановлена за результатами обстеження  матеріально-побутових умов сім`ї та зібраної інформації про  сім`ю, її  власність,  доходи та її  майно, що позивачем не було здійснено.
Посилання в апеляційній скарзі на рішення Департаменту від 10.10.2019 року за №111 недоречно, оскільки воно не було предметом дослідження судом першої інстанції. 
У відповідності до положень ч.3 ст.367 ЦПК  України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду  першої інстанції.
Доказів неможливості подання вказаного доказу позивачем не надано, крім того  вказане рішення не ґрунтується на висновках обстеження  матеріально-побутових умов сім`ї та зібраної інформації про  сім`ю, її  власність,  доходи та її  майно. 
Посилання в апеляційній скарзі на позицію ВС висловлену в постановах  від 21.10.2019 року по справі 462/2557/16-а та від 21.05.2020 по справі 607/14109/15-а – безпідставні, оскільки стосуються інших правовідносин.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вказані в постанові висновки в повній мірі узгоджуються з позицією Верховного Суду висловленій в постанові  від 06 грудня 2018 року у справі № 127/26649/16-ц та в постанові від 06.12.2018 року у справі №127/26649/16-ц.
За вказаних обставин доводи позивача про незаконність судового рішення є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для задоволення позову, позивачем  не надано.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та  всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції постановлено згідно вимог чинного законодавства та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
У відповідності до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Повний текст постанови виготовлено 09 лютого 2021 року.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради - залишити без задоволення. 
Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 жовтня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.
Касаційна скарга подається безпосередньо до  суду касаційної інстанції.

Головуючий:        Т.І. Биліна

Судді:         В.М. Барков

          Є.Є. Мальцева