ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/110/21  Номер провадження 33/814/207/21	Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В. М.  Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Артемівськ, Донецька обл., маючого вищу освіту, одруженого, працюючого начальником управління відділу «Мегабанк», паспорт НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 26 січня 2021 року,-
В С Т А Н О В И В :
Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір.
Судове рішення мотивовано тим, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 26 січня 2021 року та постановити нову, якою провадження закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що вказана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції розглянуто справу без його участі, чим порушили його право на захист, матеріали справи належним чином не дослідженні, свідки в судовому засіданні не допитувалися, а посилалися лише на письмові пояснення, які без допиту свідків у судовому засіданні є неналежними доказами.
Заслухавши пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.124 КУпАП та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме: 
Даними протоколу про адміністративне правопорушення від 03 січня 2021 року серія ДПР 18 № 191305, з якого вбачається, що 03 січня 2021 року о 16 год 13 хв. в м. Полтава по вул. Європейська 187А ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai» модель «Elantra» д. н. з. « НОМЕР_2 », рухаючись в напрямку вул. Харківське шосе від вул. Київське Шосе на перехресті вул. Київське шосе – вул. Європейська, не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості, не врахувавши дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Fiat» модель «Tipo» з д.н.з « НОМЕР_3 », який рухався попереду в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. (а. с. -1).
Схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася по вул. Європейська 187А та даними про пошкодження транспортних засобів. На вказаній схемі зафіксоване розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, особливості дорожньої розмітки, відповідні результати виміру відстаней, які мають важливе значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобілів, які сталися внаслідок ДТП. 
Письмовими поясненнями ОСОБА_2 зі змісту яких вбачається, що він 03 січня 2021 року о 16 год 13 хв при проїзді перехрестя по вул. Європейській та Харківському шосе рухаючись за швидкістю 15-20 км. на год. здійснив зупинку. Після чого ззаду в`їхав автомобіль «Hyundai» модель «Elantra» д. н. з. « НОМЕР_2 » . 
Письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 від 03 січня 2021 року, зі змісту яких вбачається, що водій «Fiat» з д.н.з « НОМЕР_3 » різко зупинився, щоб не створити аварійної ситуації для інших транспортних засобів. Він як водій т.з. «Hyundai» модель «Elantra» не зміг змінити полосу руху, почав гальмувати, однак відбулося зіткнення із т.з. Fiat» з д.н.з « НОМЕР_3 ». Відзначив, що водій «Fiat» пояснив, що різко зупинився оскільки т.з. перед ним також здійснив різку зупинку.
Відеозаписами «20210103_165442» та «17250020» долучених до матеріалів справи, з яких вбачається, що т.з Fiat Tіpo здійснив екстрене гальмування, оскільки транспортний засіб «Lanos» який рухався попереду нього в попутному напрямку, здійснив різке гальмування, та повністю зупинився, про що свідчать сигнал гальмування. В наслідок різкого гальмування т. з. «Fiat» модель «Tipo», про що свідчать сигнали гальмування, транспортний засіб «Hyundai» модель «Elantra», рухаючись позаду нього в попутному напрямку, здійснив зіткнення з «Fiat» модель «Tipo».
Проаналізувавши сукупність досліджених доказів, вважаю, доведеною, поза розумним сумнівом, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, нехтуючи вимогами 12.1,13.1 ПДР України, допустив зіткнення із транспортним засобом та внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог п.2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.1.10 ПДР визначено: дорожня обстановка — сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
зупинка — припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).
Отже посилання апелянта на те, що водій автомобіля, який рухався попереду порушив ПДР, оскільки не увімкнув аварійну сигналізацію, є необгрунтованим і не знаходиться в причинному зв`язку з вчиненням ним ДТП.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції належним чином обґрунтованою та мотивованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 26 січня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                       В.В. Маліченко