Справа № 428/7259/20 
Провадження № 22-ц/810/98/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року                        Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                       Назарової М.В.,
суддів:                                                 Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря                         Красносельської Т.А.,
учасники справи: заявник - ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2020 року, ухваленого Сєвєродонецьким міським судом у складі: судді Юзефовича І.О. в приміщенні того ж суду, 
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області,

                               в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, яку мотивувала тим, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилася недоотримана за її життя пенсія. Заявниця звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про видачу їй недоотриманої пенсії після смерті матері, у чому їй було відмовлено, оскільки при огляді документів були виявлені розбіжності у написанні прізвища її матері та у дівочому прізвищі заявниці, а саме: у свідоцтві про народження заявниці ОСОБА_1 її прізвище зазначено як « ОСОБА_2 » і в графі мати - ім`я матері записано як « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про смерть прізвище та ім`я її померлої матері зазначено як « ОСОБА_2 ». Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 потрібно заявниці з метою отримання недоотриманої пенсії після смерті її матері. Тому, заявниця ОСОБА_1 просить суд встановити факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .  
Від заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надійшов відзив на заяву, в якому зазначено, що у виплаті ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку з тим, що в свідоцтві про народження, виданого Сухо-Маяцьким РАЦС Кобилянського району Полтавської області ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказано прізвище померлої як ОСОБА_2 , тоді як в свідоцтві про смерть та в паспорті вказано прізвище як ОСОБА_2 . Таким чином, з наданих заявницею копій документів неможливо встановити між ними родинні відносини та виникає наявність спору про право з приводу наявності у заявника права на отримання недоотриманої пенсії як після смерті матері. Тому Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити ОСОБА_1 у їх задоволенні.
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області.
Рішення мотивовано тим, що хоча у судовому засіданні і знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між заявницею та ОСОБА_2 як між донькою та матір`ю, однак метою звернення ОСОБА_1 є реалізація нею права на прийняття спадщини після смерті матері, а суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса в установленому законом порядку та отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують родинні зв`язки між нею та померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Зазначене свідчить про те, що право заявниці на день звернення до суду з цією заявою порушено не було, не доведено факту наявності у заявниці волі щодо реалізації своїх спадкових прав та наступного невизнання її прав на спадкування з боку будь-яких осіб, в тому числі з боку нотаріуса. Підстав для залишення зави без розгляду, про що зазначала заінтересована особа у відзиві, суд не вбачав, оскільки право заявниці на отримання пенсії після смерті ОСОБА_2 УПФУ у м. Сєвєродонецьку Луганської області не заперечувало за умови надання відповідних документів, що підтверджують родинні стосунки.
В апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_1 вважає оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її вимоги, посилаючись на незаконність і необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, незастосування судової практики, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції, не розібравшись по суті із підставами звернення заявниці, помилково вказав, що вона зобов`язана спочатку звернутись до нотаріуса, а потім із заявою про встановлення фактів родинних відносин, що є хибним та незаконним. Натомість заявниця звернулася до УПФУ у відповідності до ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із заявою про отримання пенсії матері впродовж шести місяців, і тому не має окремо звертатися до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки саме УПФУ має виплатити їй заборгованість по пенсії, а відмова УПФУ свідчить про факт невизнання чи порушення прав заявниці на отримання недоотриманої пенсії. 
Від Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надійшов відзив, в якому зазначено, що заявник у встановленому законом порядку не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що є метою для встановлення родинних відносин між нею та її померлою матір`ю; не надала суду жодних доказів того, що нотаріус у встановленому порядку виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем і спадкоємцем, що свідчить про порушення її прав та змушує звертатись до суду за їх захистом. Заявником не доведено факту невизнання чи порушення її спадкових прав та необхідності їх захисту в судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В., склад колегії суддів - Кострицького В.В., Лозко Ю.П.
Апеляційне провадження по справі було відкрито 29 січня 2021 року, ухвалою суду від 05 лютого 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду на 16 березня 2021 року о 14.30 год.
У судове засідання заявник та заінтересована особа, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.
За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.12.1948 року, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Суха-Маячка Кобелякського району Полтавської області, батьком якої записаний - ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. 5).
Зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 22.04.1972р. Палацом Щастя Ворошиловградської області вбачається, що ОСОБА_7 (російською мовою) та ОСОБА_8 (російською мовою) уклали шлюб 22.04.1972 року, про що зроблено відповідний запис №629. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_1 (а.с.6).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 07.03.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої записаний - ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. 7).
Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 21.12.1999 року Артемівським РВЛМУ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Суха Маячка Кобелякського району Полтавської області (а.с.10).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганську, про що складено відповідний актовий запис №661 та 10.10.2019 року Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 9).
Листом від 03.03.2020 року за №2764/02-22 Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повідомило заявницю ОСОБА_1 про те, що на підставі наданого нею свідоцтва про народження, виданого Сухо-Маяцьким РАЦС Кобилянського району Полтавської області 27.12.1948 року , вказано прізвище померлої як ОСОБА_2 , тоді як в свідоцтві про смерть та в паспорті вказано прізвище як ОСОБА_2 ; в разі виявлених розбіжностей в написанні прізвища, імені, по батькові в наданих документах, належність цих документів встановлюється в судовому порядку. Також можливо надати свідоцтво про спадщину, тому провести виплату недоотриманої пенсії відсутні законні підстави (а.с. 11).
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 просила встановити факт її родинних відносин із померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 як між дочкою та матір`ю з метою отримання пенсії, що належала останній як пенсіонерці і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю.
Відповідно до частини першої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
На підставі наданих заявницею доказів судом зроблений висновок проте, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між заявницею та ОСОБА_2 як між донькою та матір`ю.
Вказаний висновок ніким по справі не оспорюється.
Проте, метою встановлення вищезазначеного факту судом вказано реалізація заявницею ОСОБА_1 права на прийняття спадщини після смерті матері, що не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах заявниці, якою становилося питання про встановлення вказаного юридичного факту для отримання недоотриманої пенсії після смерті матері в порядку ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на підтвердження чого суду надавалося листування з УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області.
З листа заінтересованої особи вбачається, що таке звернення ОСОБА_1 мало місце ІНФОРМАЦІЯ_8 , а ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9, 11), тобто протягом передбачених частиною другої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шести місяців після смерті члена сім`ї померлого пенсіонера.
Померла ОСОБА_2 та заявниця ОСОБА_1 були зареєстровані в установленому законом порядку та зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за одними тими самими адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с. 4, 8, 8 зв., 10).
Підставою для відмови УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області у виплаті заявниці ОСОБА_1 недоотриманої пенсії ОСОБА_2 із посиланням на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, що регулює виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, зазначено лише розбіжність в написанні прізвища та імені померлого пенсіонера, тобто належність цих документів певній особі.
Інші підстави для відмови заявниці в отриманні пенсії не зазначено.
Тому посилання заінтересованої особи на наявність спору про право як на підставу для залишення заяви без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України) не відповідають матеріалам справи та не грунтуються на вимогах закону.
Оскільки заявницею на власний розсуд реалізоване своє право як члена сім`ї померлого пенсіонера шляхом своєчасного звернення до УПФУ за отриманням недоотриманої пенсії пенсіонера, то висновки суду про необхідність звернення ОСОБА_10 до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину як підставу для відмову у задоволенні заяви є необґрунтованими.
Вказана невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права згідно вимог п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 та встановлення факту її родинних відносин із померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , як між дочкою та матір`ю.
Судові витрати у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог, а саме - понесені і документально підтверджені заявницею витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн (за подання заяви) та 630,60 грн (за подання апеляційної скарги) підлягають стягненню з УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь заявниці ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд 

                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 задовольнити. Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між матір`ю та дочкою.
Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України у м. Сєвєродонецьку Луганської області (93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, ЄДРПОУ 21792459) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати у сумі 1051 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Дата складення повного тексту постанови - 16 березня 2021 року.

Головуючий

Судді: