ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Херсон
справа № 663/511/20 
провадження № 22-ц/819/61/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого (суддя-доповідач)	Пузанової Л.В.,	
суддів:	Полікарпової О.М.,	
  	Чорної Т.Г.,	
секретар	Литвиненко В.О.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_4 , на рішення Скадовського районного суду Херсонської області у складі судді Шульги К.М. від 06 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив: 

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, зазначаючи, що з 08 листопада 2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народились діти: ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 , які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. 
Посилаючись на те, що відповідач з грудня 2019 року ухиляється від утримання дітей і від її утримання, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість надавати,  позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок в твердій грошовій сумі по 25 000 грн щомісяця кожній до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача аліменти за минулі шість місяців на утримання доньок у розмірі 300 000 грн; стягнути з відповідача  аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 25 000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до 28.05.2020 року, а також аліменти на її утримання за минулі шість місяців у розмірі 150 000 грн. 
В процесі розгляду справи позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей – доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 20 000 грн щомісяця кожній, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання в сумі 20 000 грн щомісяця, починаючи з дати подачі позову до 28 травня 2020 року.
Рішенням суду від 06 листопада 2020 року позов задоволено частково та постановлено:
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень на кожну дитину окремо щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 20 лютого 2020 року. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 20.02.2020 року і до досягнення ОСОБА_10 трирічного віку – ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В решті вимог відмовлено.
Судом допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , просить рішення суду скасувати і постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити, зазначаючи, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо визначеного розміру аліментів не відповідають обставинам справи щодо матеріального стану відповідача та зроблені без врахування наданих доказів щодо його працевлаштування та систематичності і розміру отриманого ним доходу.
Порушення норм процесуального права вбачає у відмові суду в задоволенні її клопотання про витребування інформації у підтвердження доводів про розмір отриманого відповідачем доходу, його регулярність та систематичність.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_4 , просить рішення суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей змінити, зменшивши розмір аліментів до 2 000 грн на кожну дитину, а рішення суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання – скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо визначеного розміру аліментів на утримання дітей не відповідають обставинам справи щодо розміру отриманого ним доходу та зроблені за відсутності належних доказів.
Висновки суду щодо наявності підстав для стягнення аліментів на утримання матері дитини не відповідають обставинам справи, та зроблені без врахування положень статей 84, 182 СК України щодо його майнового стану та майнового стану позивача.
Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Рішення суду мотивовано тим, що, будучи зобов`язаним утримувати дітей, які проживають з матір`ю, відповідач з урахуванням визначених статтею 182 СК України обставин та достатності заробітку, для забезпечення їх гармонійного розвитку повинен сплачувати аліменти у розмірі 5 000 грн на кожну дитину щомісячно. Суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, вважав, що він може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення молодшою дочкою трьох років в сумі 2 000 грн щомісячно.
В процесі розгляду справи суд встановив, що позивач та відповідач є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які наразі проживають з матір`ю (позивачкою).
Відповідач щомісячно добровільно перераховує кошти у розмірі прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини. Він має професію моряка та відповідно до трудового договору моряка, укладеного із Судноплавною компанією з обмеженою відповідальністю «Жасмін» 19.12.2019 року, який є чинним з 21.12.2019 року до 21.07.2020 року, працював на посаді 2-го інженера в Порту ОСОБА_11 , Об`єднані Арабські Емірати. 
За умовами трудового договору місячна заробітна плата ОСОБА_3 становила 1 751 доларів США з передбаченими надбавками до неї та платою за надурочні роботи, які є гарантованими (а.с. 104, 132).
Інформації щодо отриманих фактично доходів у спірний період відповідач суду не надав та своє працевлаштування на день ухвалення судом рішення заперечує.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За приписами статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Враховуючи, що надані позивачкою, в тому числі витребувані судом за клопотанням останньої, докази підтверджують той факт, що заробіток (дохід) відповідача, надає йому можливість забезпечувати гармонійний розвиток дітей у розмірі більшому, ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з нього аліментів у розмірі 5 000 грн щомісячно на кожну дитину та вважає, що зазначена сума є справедливою та достатньою для забезпечення потреб дітей відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів судом обґрунтовано відповідно до приписів частини другої статті 182 СК України враховано стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у відповідача на праві власності рухомого та нерухомого майна та відсутність доказів про надання ним матеріальної допомоги непрацездатній матері.
Відповідно до вимог частини другої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина четверта статті 84 СК України).
Оскільки відповідач може надавати матеріальну допомогу, а позивачка, зважаючи на її мінімальний дохід, цієї допомоги потребує, однак в силу необхідності здійснювати догляд за малолітньою дитиною, позбавлена можливості покращити своє матеріальне становище, суд правильно визнав позов в цій частині обґрунтованим та визначив до стягнення з відповідача на її утримання 2 000 грн щомісячно, починаючи з 20.02.2020 року і до досягнення ОСОБА_10 трирічного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
Доводи апеляційних скарг в частині стягнення аліментів на дітей стосуються лише визначеного судом розміру аліментів та як такі, що не ґрунтуються на законі, належних і достатніх доказах в результаті- не спростовують висновків суду в цій частині, підлягають відхиленню.
Зокрема, доводи позивачки щодо прихованих відповідачем доходів, які, на її думку, є значно вищими, ніж це встановлено судом, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вважає, що визначений судом за її вибором розмір аліментів у твердій грошовій сумі є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, в той час, як своє право обрати визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька ОСОБА_1 не реалізувала.
Твердження ж відповідача щодо відсутності у нього спроможності сплачувати аліменти на дітей у визначеному судом розмірі не спростовують висновків суду, як в частині позовних вимог про стягнення аліментів на дітей, так і стягнення грошових коштів на утримання дружини, оскільки ці заперечення не підтверджені доказами.
Разом з тим, рід його занять, отримані відповідно до умов трудового договору моряка доходи та витрати на придбання цінного рухомого і нерухомого майна свідчать про високий рівень матеріального забезпечення відповідача та наявну можливість утримувати дітей на відповідному рівні та надати матеріальну допомогу дружині у період дії трудового договору моряка.
Згідно із положеннями глави 5 ЦПК України, що регулює питання доказів та доказування у цивільному судочинстві, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, четверта, п`ята статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Оскільки оцінка доказів у спірних правовідносинах здійснена судом з додержанням положень цивільного процесуального законодавства та нові докази, які в силу положень статті 367 ЦПК України підлягали б дослідженню судом апеляційної інстанції, відсутні, колегія суддів не вбачає підстав для переоцінки доказів та вважає, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд
постановив: 
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_4 , залишити без задоволення, а рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 06 листопада 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Головуючий                         Л. В. Пузанова

Судді:                                                              О. М. Полікарпова

                         Т. Г. Чорна

Повний текст постанови складено 26 лютого 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова