Ухвала
 
01 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 755/12783/17
провадження № 61-176ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, 
у якому просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду заподіяну внаслідок залиття квартири в розмірі 126 236, 68 грн, моральної шкоди 
в розмірі 10 000 грн, витрат за проведення оцінки заподіяної матеріальної шкоди 
в розмірі 1 200 грн. 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 
2020 року, позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто 
з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 збитки завдані 
в результаті залиття квартири в розмірі 126 236, 40 грн, моральну шкоду в розмірі 
1 000 грн, витрати за проведення оцінки в розмірі 1 200 грн та суму судового збору 
в розмірі 1 374, 37 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
У грудні 2020 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» звернулося до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року. Посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 
2 102  грн.
У цій справі ціна позову становить 137 436, 68 грн яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 
? 100 = 210 200 грн), а тому справа є малозначною.  
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 
2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
М. Ю. Тітов