ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/687/21 Справа № 206/733/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справиапеляційну скаргу 
                ОСОБА_1 , 

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги”, Акціонерного товариства “ДТЕК Дніпровські електромережі” про захист прав споживачів, - 

ВСТАНОВИЛА: 

У лютому 2020 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровські енергетичні послуги”, Акціонерного товариства “ДТЕК Дніпровські електромережі” про захист прав споживачів(а.с. 1-14).
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . З початку 2019 року, тобто з моменту старту реформи ринку електроенергії, продавати електрику мешканцям міста Дніпро почала компанія - постачальник універсальних послуг Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (далі – Відповідач -1). Так, в особистому кабінеті Позивача станом на 01 січня 2019 року значилась нульова сума заборгованості. У Дніпровському міському центрі обслуговування клієнтів Товариства з обмежене відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» була вказана інформація про нові реквізити для побутових клієнтів про сплату за спожиту електричну енергію, але інформації про сплату попередній компанії - постачальнику АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» за спожиті у 2018 році кіловати зазначено не було, що дезорієнтувало Позивача. Так, Позивачем 11 лютого 2019 року здійснено оплату за спожиту електричну енергію в розмірі 2 206,00 грн. із зазначенням у платіжному документі періоду оплати - за грудень 2018 року. Дана оплата була здійснена на рахунок нової компанії - постачальника універсальних послуг Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», а не на рахунок попередньої компанії - постачальника АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», тобто на рахунок нового постачальника відповідно до інформації вказаної у Дніпровському міської центрі обслуговування клієнтів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги». 16 листопада 2019 року представниками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі Відповідач - 2) позивачу було вручено під розпис попередження про відключення електроенергії № 1805949 від 31.10.2019 р. за прострочений борг 1 877,96 грн., який утворився на 01.10.2019 та не погашений. Так, із попередження про відключення електроенергії № 1805949 від 31.10.2019 р. не зрозуміло за який саме період та на які саме покази приладу обліку мається заборгованість Позивача, оскільки кошти за спожиту електричну енергію сплачувалися ним згідно показам приладу обліку. Для уникнення відключення від електропостачання домоволодіння Позивача, ним було сплачена сума в розмірі 1 877,96 грн. та в квитанції № 588073 від 19 листопада 2019 року призначення платежу зазначено «Опл. Згідно попередження № 1805949 від 31.10.2019. З даним боргом не згоден, нарахування є неправомірним. Оплату здійснюю для уникнення відключеня будинку від е/е» (мовою оригіналу). Не погоджуючись із попередженням про відключення електроенергії №1805949 від 31.10.2019 та з`ясування періоду виникнення заборгованості, представником Позивача 17.12.2019 було направлено скаргу на адресу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», у вказаній скарзі просилося надати відповідь про правомірність складеного попередження про відключення електроенергії № 1805949 від 31.10.2019 вимогам законодавства у сфері енергетики та вказати за який саме період і на яких показах приладу обліку виникла заборгованість. У відповідь на скаргу Відповідач — 2 зазначає, що станом на 01.12.2019 за особовим рахунком № НОМЕР_1 ОСОБА_1 заборгованість або переплата за спожиту електричну енергію перед АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» відсутня, тому відключення послуги електропостачання помешкання споживача за вказаною у звернені адресою АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» не проводилось. Також, 17.12.2019 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» була направлена скарга у якій просилося надати відповідь за який період та на яких показах приладу обліку працівниками Відповідача - 1 зарахована сума в розмірі 2 206,00 грн., яка сплачена Позивачем за грудень 2018 та про повернення вказаної суми Позивачу. У відповідь на скаргу Відповідач - 1 вказав, що «скаргу розглянуто та вирішено на користь ОСОБА_1 . Перераховано суму 2 206,00 грн. на вказаний у скарзі поточний рахунок Споживача. Додатково повідомили, що станом на 01.01.2020 в результаті повернення грошових коштів по особовому рахунку Споживача № НОМЕР_1 , з урахуванням платежів та проведення нарахувань у грудні 2019, утворилась заборгованість в сумі 4 390,12 грн., яку потрібно сплатити протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка». Крім того, відповідно до витягу з особового рахунку № НОМЕР_1 , зробленого Споживачем у Відповідача - 1, станом на 19.12.2019 року була переплата в сумі 916,17 грн., а станом на 27.12.2019 вже існує заборгованість в розмірі 1 289,83 грн. (що при складанні становить 2 206,00 грн.), тобто сума яка була сплачена Позивачем за грудень 2018 року на рахунок Відповідача-1 та повернуті йому 23.12.2019 року. 16 січня 2020 року Позивачем проведено оплату за грудень 2019 в сумі 3 101,00 грн. Тобто, в зв`язку з проведеними оплатами у Позивача станом на 01.01.2020 відсутня заборгованість за спожиту електричну енергію. Але відповідно до відомостей з особового рахунку Позивача у нього мається заборгованість в розмірі 1 289,12 грн., про що зазначено в особових рахунках як Відповідача - 1 так і Відповідача - 2. Оскільки, Позивачем у грудні 2018 року було спожито електроенергії на суму 2 206,00 грн. на поточні покази приладу обліку: ТІ день - 44533 та Т2 ніч - 22970, а суму в розмірі 1 877,96 грн. сплачену по попередженню про відключення електроенергії № 1805949 від 21.10.2019, Позивач вважав як оплату за грудень 2018 року, то 03.01.2020 Позивачем було доплачено 328,04 грн. Таким чином, Позивачу незаконно проведенні нарахування за спожиту електроенергію невідомого періоду в сумі 2 206,00 грн. Позивач вважає, що дії працівників ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» в проведенні безпідставного нарахування ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг за спожиту електроенергію в сумі 2 206,00 грн. за невідомий період та внесення неправдивих показів приладу обліку на 01 січня 2019 року при реформі ринку є незаконними, а тому слід зобов`язати ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» зробити перерахунок та списати борг ОСОБА_1 за користування послугами електричної енергії та внесення фактичних показів приладу обліку в абонентську книжку станом на 01.01.2019 року, а саме: ТІ день - 44533 та Т2 ніч - 22970. Також, позивач просив стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2020 рокуу задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі /а.с. 190-197/.
Не погоджуючись з вказаним рішенням,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 201-211).
АТ “ДТЕК Дніпровські електромережі” та ТОВ “Дніпровські енергетичні послуги” скористались  своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України та подали відзив на апеляційну скаргу  ОСОБА_1  (а.с. 226-228, 233-235).
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.
Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необгрунтованості. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року № 7209193 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач є споживачем електричної енергії, а ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» є енергопостачальника. 
Згідно пункту 1.1 Договору Постачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, а Позивач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.
Згідно пункту 1.5, за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено трифазний, двозонний прилад обліку № 0304600, тип НІК 2303 АП1Т 1100МС, розрядність 6, дата повірки І кв. 2015 року, стан пломб, тавр встановлених на приладі обліку: Постачальника - С24878783 - кл. кришка, С24878784 - фас. ящик, С23053410 - оптопорт; Держспоживстандарту - 0195203 - вх. контроль. Покази приладу обліку на момент укладення Договору: багатозонного: І зона — 000908; II зона - 000438.
Відповідно до п. 2.25 Договору, споживач зобов`язаний вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника в уповноваженому банку.
Згідно п. 3.2 Договору, постачальника має право на отримання від Споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до ПКЕЕн та законодавства України.
Пунктом 4.1 Договору передбачено, що у разі відсутності у Постачальника інформації про обсяги спожитої електричної енергії за розрахунковий період, Постачальник згідно п. 30 ПКЕЕн виписує платіжний документ на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії за попередній період. Оплата за спожиту електроенергію повинна бути здійснена Споживачем протягом 10 днів з дня отримання платіжного документа.
Згідно п. 6.1 Договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством за неоплату або прострочення терміну оплати спожитої електричної енергії згідно з ПКЕЕ та умовами договору.
П. 9.1 Договору, передбачено, що договір про користування електричною енергією укладається на три роки з дня його підписання і є продовженим на кожен рік, якщо за місяць до закінчення строку жодна із сторін не заявила письмово про його розірвання (а.с. 15-16).
14 грудня 2015 року працівниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» було здійснено заміну приладу обліку електричної енергії тип НІК 2303 АП1Т 1100МС № 0304600. Під час демонтажу приладу обліку було зафіксовано показники: ТІ (день) - 003247,03, Т2 (ніч) - 001619,77, чим встановлено відповідність показників приладу обліку, що надавались Позивачем, фактичним показникам. Того ж дня позивачу було встановлено прилад обліку електричної енергії НІК 2303 АПЗТ 1100 № 0094747 з початковими показниками: ТІ (день) - 000000,00, Т2 (ніч) - 000007,24, встановлені пломби Держспоживстандарту 2 штуки, пломби енергопостачальника 3 штуки: клемна крипта № С26534651, фасадний ящик № С26534652, оптопорт № С26534649, що підтверджується копією акту про виконання технічної перевірки енергопостачальною компанією від 14.12.2015 року (а.с. 17).
Згідно попередження про відключення електроенергії № 1805949 від 31.10.2019, за адресою: АДРЕСА_1 існує прострочений борг 1 877,96 грн., який утворився на 01.10.2019 та не погашений (а.с. 18).
17.12.2019 представником Позивача було направлено скаргу на адресу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», в якій представник позивача просив надати відповідь про правомірність складеного попередження про відключення електроенергії № 1805949 від 31.10.2019 вимогам законодавства у сфері енергетики та вказати за який саме період і на яких показах приладу обліку виникла заборгованість (а.с. 19-20).
У відповідь на скаргу АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» зазначає, що станом на 01.12.2019 за особовим рахунком № НОМЕР_1 ОСОБА_1 заборгованість або переплата за спожиту електричну енергію перед АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» відсутня, тому відключення послуги електропостачання помешкання споживача за вказаною у звернені адресою АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» не проводилось (а.с. 21-22).
Також, 17.12.2019 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» представник позивача направив скарга, у якій просив надати відповідь за який період та на яких показах приладу обліку працівниками ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» зарахована сума в розмірі 2 206,00 грн. яка сплачена Позивачем за грудень 2018 та просив повернути вказану суми Позивачу (а.с. 23-25).
У відповідь на скаргу ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», вказали, що «скаргу розглянуто та вирішено на користь ОСОБА_1 , електропостачальником 23.12.2019 перераховано суму 2 206,00 грн. на вказаний у скарзі поточний рахунок Споживача. Додатково повідомили, що станом на 01.01.2020 в результаті повернення грошових коштів по особовому рахунку Споживача № НОМЕР_1 , з урахуванням платежів та проведення нарахувань у грудні 2019, утворилась заборгованість в сумі 4 390,12 грн., яку потрібно сплатити протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка» (а.с. 26).
Згідно рахунку за електроенергію № 3557686 від 13.01.2020, за адресою: АДРЕСА_1 , споживачем було сплачено 4 390,12 грн., суму яку було нараховано у грудні 2019 з урахуванням сальдо (а.с. 27).
17 січня 2020 року представником позивача на адресу АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» було направлено адвокатський запит, в якому він просив надати інформацію чи здійснювалась заміна вимірюваної техніки 01.01.2019 у домоволодінні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , надати належним чином завірену копію протоколу перевірки (заміни) засобу вимірювальної техніки від 01.01.2019, яка проводилась у домоволодінні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , акту технічної перевірки від 01.01.2019, акту про розпломбування засобу комерційного обліку електричної енергії від 01.01.2019 та акту про пломбування від 01.01.2019 та надати інформацію чи надійшли кошти Товариству в сумі 328,04 грн. сплачені 03.01.2020 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 як доплата за спожиту електроенергію за грудень 2018 (а.с. 28-29).
У відповіді від 27 січня 2020 року АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» зазначило, що за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який відкрито на ім`я ОСОБА_1 , 01.01.2019 заміна приладів обліку, технічна перевірка та контрольний огляд приладів обліку АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» не здійснювалися. Товариство підтверджує, що 03.01.2020 на особовий рахунок споживача ОСОБА_1 № НОМЕР_2 надійшли грошові кошти в розмірі 328,04 грн. (а.с. 30).
17 січня 2020 року представником позивача на адресу ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» було направлено адвокатський запит для з`ясування інформації за який саме період (місяць) та на яких показах приладу обліку утворилась заборгованість станом на 01.01.2020 року в розмірі 2 206,00 грн., а також про з`ясування внесених у особовий рахунок, що ведеться ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», початкових показів приладу обліку на 01.01.2019, а саме: ТІ день - 43997 та Т2 ніч – 22397 (а.с. 31-32).
У відповіді від 24 січня 2020 року ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» вказує, що заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 утворилась в наслідок повернення 26 грудня 2019 року коштів у розмірі 2 206,00 грн. за заявою адвоката Швидкого Є.П. З урахуванням переплати у сумі 916,10 грн., що існувала до повернення коштів, заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 склала станом на 27 грудня 2019 року 1 289,93 грн. Товариство не має можливості надати інформацію та копії документів, перелічених у п.п. 2-4, оскільки відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», питання експлуатації, технічного обслуговування та розподілу електроенергії належить до повноважень оператора систем розподілу (а.с. 33-34).
Згідно копіЇ платіжного доручення № 3508837226 від 11.02.2019, ОСОБА_2 на рахунок ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» перерахувала кошти у розмірі 2 206,00 грн., призначення платежу: о/р 7209193, показання лічильника станом на 01.01.2019 день – 44533, ніч – 22970 за грудень 2018 (а.с. 35).
23.12.2019 суму у розмірі 2 206,00 грн. було повернуто, як помилково сплачені кошти за електричну енергію за зверненням № 8200/ДЕП від 18.12.2019 (а.с. 36).
З 08.02.2018 по 09.07.2018 на рахунок ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» за послуги з електропостачання за о/р НОМЕР_1 було сплачено 1 690 грн, 1 600 грн., 1 706 грн., 400 грн., 625 грн., 613 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 37-42).
З 12.09.2018 по 03.01.2020 на рахунок АТ «ДТЕК Електромережі» за послуги з електропостачання за о/р НОМЕР_1 було сплачено 784 грн., 848 грн., 571 грн., 386 грн., 1 000 грн., 1 010 грн., 1 877,96 грн., 328,04 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, квитанцій та меморіальних ордерів (а.с. 43-50).
З 10.04.2019 по 16.01.2020 на рахунок ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» за послуги з електропостачання за о/р НОМЕР_1 було сплачено 2 250 грн., 2 530 грн., 2 530 грн., 2530 грн., 521 грн., 739 грн., 746 грн., 810 грн., 558 грн., 520 грн., 2 246 грн., 3 101 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, квитанцій та меморіальних ордерів (а.с. 51-62).
Виписками з особового рахунку № НОМЕР_1 підтверджується надходження коштів до енергопостачальника в розмірах зазначених у платіжних дорученнях, квитанціях та меморіальних ордерах. Суми коштів сплачених на рахунки співпадають із сумами, зазначеними у виписках (а.с. 63-76, 111-118, 128).
Суд першої інстанції вірно відхилив розрахунок представника позивача спожитої та сплаченої електричної енергії за показами приладу обліку НІК 2303 АПЗТ 1100 № 0094747 за 2018 рік у домоволодінні по АДРЕСА_1 , оскільки, представник повивача при складенні цього розрахунку не врахував сальдо, яке було станом на 01.01.2018 та становило 510,57 грн., невірно здійснив розрахунок нарахованої заборгованості за травень 2018 року. Окрім цього, в наведеному представником позивача розрахунку місяці сплачених коштів не відповідають місяцям здійснення фактичного перерахування коштів. Також, представник позивача в своєму розрахунку за грудень 2018 року зазначив покази приладів, які він фактично передав постачальнику у січні 2020 року після спливу одного року з дня коли необхідно було їх передати, замість показів приладу, які були отримані постачальником електроенергії згідно правил, встановлених ПРРЕЕ та ККОЕЕ.
Також, з цих же підстав, суд першої інстанції вірно відхилив і розрахунок спожитої та сплаченої електричної енергії за показами приладу обліку НІК 2303 АПЗТ 1100 № 0094747 за 2019 рік у домоволодінні по АДРЕСА_1 , оскільки нарахування за січень представник позивача починає здійснювати не з показів, які були отримані постачальником електроенергії згідно правил, встановлених ПРРЕЕ та ККОЕЕ, а з показів, які він передав з порушенням строків у січні 2020 року, коли вже навіть змінився електропостачальник.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку і колегія суддів з ним погоджується стосовно того, що різниця між даними Споживача та Постачальника у розрахунку утворилася у зв`язку із несвоєчасним внесенням показів приладів споживачем.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Частиною 1 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
На момент розгляду справи, порядок укладання договорів на роздрібному ринку електричної енергії визначені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕП) від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила).
Пунктом 1.1.1 Правил передбачено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Згідно п. 1.2.8 Правила, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.
Відповідно до пункту 1.2.15 Правил, на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У пункті 4.5 ПРРЕЕ зазначено, що оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника. Споживач, який купує електричну енергію відповідно до умов договору в електропостачальника, здійснює оплату за виставленим електропостачальником рахунком виключно на поточний рахунок із спеціальний режимом використання цього електропостачальника в одному з уповноважених банків.
Підпунктом 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги.
Пунктом 2.3.13 ПРРЕЕ встановлено, що обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць.
Відповідно до пункту 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.
Згідно пункту 4.12 ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
У відповідності до п. 2.3.11 Правил, комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил.
У п. 1.1.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - ККОЕЕ), зазначено, що цей Кодекс визначає основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії.
Згідно п. 6.2 Розділу XIII ККОЕЕ, в редакції від 14.03.2018, що діяла на момент спірних правовідносин, у побутових споживачів покази лічильника мають зчитуватися на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим. Якщо побутовий споживач самостійно подає дані про обсяги споживання електричної енергії за розрахунковий період, такі дані надаються споживачем до ОСОБА_3 не пізніше 4 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом повідомлення по телефону чи іншими електронними засобами або через свій кабінет на сайті ОСОБА_3 , або через особисте звернення до ОСОБА_3 .
Відповідно до п. 6.7 Розділу XIII ККОЕЕ, в редакції від 14.03.2018, що діяла на момент спірних правовідносин, у випадку неподання споживачем даних про споживання електричної енергії за розрахунковий період у строки, установлені в цьому розділі, або неможливості отримання ОСОБА_3 даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи вузла обліку) ППКО визначає обсяги споживання електричної енергії на цей розрахунковий період шляхом розрахунку середнього обсягу споживання за даними двох останніх фактичних послідовно знятих показів розрахункового лічильника.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що покази приладу, які зазначив споживач у платіжному дорученні від 11.02.2019 за грудень 2018 року є такими, що передані ОСОБА_3 з порушенням порядку встановленого Кодексу комерційного обліку електричної енергії, а саме не уповноваженому адміністратору та зі значним порушення строків.
Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги доводи позивача з приводу того, що він не знав реквізитів для сплати за спожиті у 2018 році кіловати, оскільки дана інформація була розповсюджена по всьому інформаційному просторі (інтернет, газета, радіо та телебачення) задовго до зміни постачальника.
Крім того, суд першої інстанції вірно зауважив, що позивач взагалі жодного разу не сплачував кошти за користування електроенергією, платником за платіжними дорученнями та квитанціями завжди була ОСОБА_2 та це саме вона передала покази та сплатила кошти на інший рахунок, однак їй достеменно були відомі реквізити для сплати коштів за послуги з електропостачання, оскільки вона здійснювала оплату за реквізитами АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з 12.09.2018 по 10.01.2019. Так, 10.01.2019 ОСОБА_2 сплатила кошти за спожиту електроенергію за листопад 2018 року на рахунок АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», однак 11.02.2019 вже сплатила та передала покази приладів за грудень 2018 року до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги». Окрім цього, слід зазначити, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ч. 2 ст. 68 Конституції України).
Врахову все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що у зв`язку із тим, що покази приладу за грудень 2018 року були передані споживачем з порушенням ККОЕЕ та ПРРЕЕ, постачальник визначив обсяги споживання електричної енергії згідно чинного законодавства, у зв`язку із чим у січні 2019 року початкові покази приладу були зазначені інші, ніж передав споживач з порушенням, внаслідок чого утворилася розбіжність. Також погоджується з тим, що постачальник вірно здійснив розрахунок, а тому нарахування боргу є законним та відповідно перерахунку не потребує, у зв`язку із чим, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання незаконним нарахування боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 2206,00 грн., зобов`язання відповідачів здійснити перерахунок нарахованої оплати за спожиту електричну енергію за показаннями лічильника, зобов`язання відповідачів внести в абонентську книжку отримані від споживача дані про покази приладу обліку.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
За змістом ст. ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Виходячи з встановлених конкретних обставин справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону.
Колегія суддів вважає, що справа розглянута всебічно, встановлені правовідносини, що склалися між сторонами, яким надана вірна правова оцінка, досліджені наявні докази, висновки суду першої інстанції обґрунтовані чинними нормами матеріального права.
Доводи скарги стосовно того, що суд допустив порушення норм процесуального права щодо оцінки доказів, колегія суддів вважає безпідставними. Крім того, колегія суддів зауважує, що оцінка доказів у відповідності до чинних норм процесуального законодавства є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.
Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. Крім того, вказані доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції, яким була надана належна та обґрунтована оцінка, а тому вони додатковому правовому аналізу не підлягають. 
Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 21 липня 2020 року – залишити без змін.        

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко 

                                                                       М.О. Макаров