УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/1312/20 Головуючий у 1-й інст. Бєлкіна Д. С. 
Категорія 11 Доповідач Микитюк О. Ю. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Микитюк О. Ю.                 суддів Григорусь Н.Й. 
Павицької Т.М.
при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Житомирі справу № 273/1312/20
у справі за позовом  ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Баранівського нотаріального округу Присяжнюка Василя Олександровича,  ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації договорів дарування та усунення перешкод в користуванні власністю 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 24 листопада 2020 року, ухваленепід головуванням судді Бєлкіної Д.С. у м.Баранівка,

встановив:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування рішення приватного нотаріуса Баранівського районного нотаріального округу Присяжнюка В.О. від 23.11.2016 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , проведену за записом №17580489 на підставі двох договорів дарування від 23.11.2016 року, які є нікчемними; зобов`язати приватного нотаріуса Баранівського районного нотаріального округу Присяжнюка В.О. внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме зареєструвати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні нею земельною ділянкою, житловим будинком АДРЕСА_1 , а саме зобов`язати відповідача зняти замки на дверях житлового будинку та господарських будівель. В обґрунтування позову зазначила, що вона була власником будинку АДРЕСА_1 . 23.11.2016 року вона подарувала половину вказаного будинку відповідачу ОСОБА_2 . Договір дарування посвідчений приватним  нотаріусом Баранівського районного нотаріального округу Присяжнюком В.О., відповідачем по справі. Під час посвідчення договору вона підписала два примірники договору, як вважала на той час, лише на половину будинку. З вересня 2019 року між нею та дочкою, відповідачкою ОСОБА_2 , почалися конфлікти. Дочка та її співмешканець почали виганяти її з будинку, лаяли, били, через що позивач була змушена переїхати на проживання до іншої дочки. Після того, як позивач повернулася назад, відповідачка ОСОБА_2 , виділила їй лише дві кімнати, позбавила її доступу до інших приміщень та домашньої худоби, повісивши на вхідних дверях замки, від яких ключі не надала. Вважає, що відповідачами було умисно введено її в оману з метою повністю заволодіти її будинком, що не відповідало її дійсним намірам, в результаті чого вона залишилася без житла. До того ж договір дарування укладений з порушенням правил вчинення вказаної нотаріальної дії, оскільки в ньому не вказано про відчуження земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, що є його обов`язковою умовою. Оскільки, в договорі дарування відсутні відомості щодо розміру земельної ділянки та її кадастрового номеру, на якій розташований спірний житловий будинок, тому вважає, що договір дарування є нікчемним. 
Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 24 листопада 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що мала намір подарувати дочці Ѕ частину житлового будинку, реєстрація цілого будинку не відповідає змісту договорів дарування, земельна ділянка, на які розташований будинок не має кадастрового номера, а тому відчуження цілого будинку неможливе.
У відзивах приватний нотаріус Баранівського нотаріального округу Присяжнюк В.О. та ОСОБА_2 просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 01 березня 2010 року ОСОБА_1 належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . 
23.11.2016 року приватним нотаріусом Баранівського районного нотаріального округу Присяжнюком В.О. посвідчено договір дарування частини житлового будинку відповідно до якого ОСОБА_1 безоплатно передала (подарувала), а ОСОБА_2 прийняла у власність 1/2 ід. частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний договір зареєстрований в реєстрі за №2646. Того ж дня, приватним нотаріусом Баранівського районного нотаріального округу Присяжнюком В.О. посвідчено другий договір дарування частини житлового будинку відповідно до якого ОСОБА_1 безоплатно передала (подарувала), а ОСОБА_2 прийняла у власність 1/2 ід. частину житлового будинку за цією ж адресою.
23.11.2016 року державний реєстратор - приватний нотаріус Баранівського районного нотаріального округу Присяжнюк В.О. прийняв рішення, індексний номер 32502402, про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна, житлового будинку загальною площею (кв.м.): 96,3, житловою площею (кв.м.) 53,5 в АДРЕСА_1 на підставі: договору дарування, серія та номер: 2646, виданого 23.11.2016 року; договору дарування, серія та номер: 2647, виданого 23.11.2016 року.
Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.2 ст.719 ЦК України).
Підставою для нікчемності договору дарування є недотримання його форми (ст.719 ЦК України). Договори дарування від 23.11.2016 року укладені у письмовій формі нотаріально посвідчені. Така підстава для нікчемності правочину як незазначення кадастрового номеру земельної ділянки в договорах дарування ідеальної частки житлового будинку законом не передбачена. Тому посилання позивача на нікчемність договорів дарування не можуть бути взяті до уваги. Дані договори в судовому порядку недійсними не визнані і є чинними. 
Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката (п.1 ч.1 ст.27 Закону).
Даним Законом та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не встановлений обов`язок державного реєстратора приймати окремі рішення за кожним договором відчуження частки у майні у випадку, коли за цими договорами набувається право власності на об`єкт нерухомості в цілому, і не міститься заборона щодо цього.
За таких обставин позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності житловий будинок та внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і реєстрацію права власності за позивачкою є безпідставними.
Відповідно до ч.1 ст.ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у неї права на користування будинком та земельною ділянкою в АДРЕСА_1 та доказів щодо створення відповідачкою ОСОБА_2 перешкод у користуванні.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні всіх позовних вимог.
Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 24 листопада 2020 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуюча:                                Судді: