Постанова
Іменем України
 
03 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 337/3179/20
провадження № 61-15641св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),               Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у складі судді Гончар М. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом                       до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (далі - ПАТ «Запоріжжяобленерго») про відшкодування моральної шкоди.
 
Позовна заява мотивована тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 
12 грудня 2017 року він уклав з ПАТ «Запоріжжяобленерго» договір про користування електричною енергією на умовах, запропонованих останнім.
Вказував, що до та після підписання вказаного договору він зазнавав зневажливого й некоректного поводження зі сторони працівників ПАТ «Запоріжжяобленерго», зокрема, в акті технічної перевірки від 16 листопада  2017 року, який є додатком № 1 до договору, його прізвище, ім`я та по батькові були зазначені російською мовою, крім того, зазначене у пункті 32 укладеного сторонами договору слово «новація» у понятійному розумінні не відповідає конструкції новації, визначеної у частинах другій-четвертій статті 604 ЦК України.
Оскільки ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушує його права як споживача, а саме право на належну якість обслуговування і право на чесну підприємницьку діяльність, він зазнає постійних душевних хвилювань.
На підставі вказаного ОСОБА_1 просив суд: зобов`язати ПАТ «Запоріжжяобленерго» надати йому належним чином оформлений додаток № 1 до договору від 12 грудня 2017 року; визнати недійсними умови           пункту 32 договору від 12 грудня 2017 року; визнати таким, що відповідає положенням ЦК України, наступне розуміння юридичної природи договору від 12 грудня 2017 року, а саме, що вказаний договір є публічним договором, договором приєднання, договором, що регламентується положеннями статті 714 ЦК України й не містить у собі елементів інших договорів; визнати ПАТ «Запоріжжяобленерго» винним у здійсненні агресивної підприємницької практики; стягнути з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на його користь             127 813,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
 
Короткий зміст судових рішень
 
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2020 року   у складі судді Салтан Л. Г. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
 
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто заявнику.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2020 року залишено без руху і надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року        апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2020 року визнано неподаною і повернуто заявнику.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на це судове рішення, однак скарга не відповідала вимогам статті 356 ЦПК України, тому ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 вересня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали. Оскільки заявник в установлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунув, то ця скарга відповідно до статті 357 ЦПК України підлягає поверненню.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                від 11 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2021 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження є порушення норм процесуального права, оскільки суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги за відповідності апеляційної скарги вимогам статті 356 ЦПК України.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув апеляційну скаргу, оскільки вона за змістом і формою відповідала вимогам процесуального закону, зокрема, положенням статті 356 ЦПК України.
 
Відзив на касаційну скаргу відповідачем не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто заявнику.
 
Не погодившись з ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя            від 21 серпня 2020 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скарги на це судове рішення.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2020 року залишено без руху і надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року        апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2020 року визнано неподаною і повернуто заявнику.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.
 
У пункті 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення.
 
Як указує Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70,         § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, § 230).
 
У § 55 рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland),               від 19 червня 2001 року, заява № 28249/95, ЄСПЛ підкреслив, що обмеження доступу до суду буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.
 
Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги визначені у статті 356 ЦПК України.
 
Відповідно до частин другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
 
Згідно з частинами першою-третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2020 року залишено без руху, оскільки в апеляційній скарзі не зазначено повне найменування та місцезнаходження відповідача і не додано копій скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Судом надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
Оскільки заявник вказані недоліки апеляційної скарги не усунув, то суд ухвалою від 12 жовтня 2020 року повернув апеляційну скаргу             ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2020 року.
 
Разом з тим, з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.
 
У пункті 2 частини другої статті 356 ЦПК України визначено, що вапеляційній скарзі мають бути зазначені: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.
 
Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що в              тексті скарги заявником зазначено найменування відповідача - ПАТ «Запоріжжяобленерго» та його місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя,              вул. Сталеварів, 14 (а. с. 18).
 
Вказане свідчить про помилковість висновків суду апеляційної інстанції, що подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не відповідає вимогам пункту 2 частини другої статті 356 ЦПК України.
 
Щодо висновку суду апеляційної інстанції, що до неї у порушення вимог пункту 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України не було додано копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, то колегія суддів виходить з наступного.
 
Відповідно до частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначений перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Крім того, згідно з пунктом 2 частини четвертої вказаної статті до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Серед додатків до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначено копію апеляційної скарги.
 
Розділом VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, визначено порядок формування і оформлення судових справ.
 
Згідно з пунктом 8 вказаного Розділу документи, зазначені в додатку до позовної заяви, апеляційної (касаційної) скарги або в іншому супровідному документі, в описі не перелічуються, але обов`язково зазначається про їх наявність згідно з переліком у додатку. 
Документ, що підтверджує відсутність додатка до позовної заяви, апеляційної (касаційної) скарги, долучається до справи.
 
Враховуючи, що серед додатків до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначено копію апеляційної скарги та в матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує відсутність зазначеного додатка, то Верховний Суд вважає, що апеляційний суд неправильно застосував положення         статті 357 ЦПК України та дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2020 року.
 
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі. 
 
Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскаржувана         ухвала апеляційного суду відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Є. В. Синельников    О. В. Білоконь   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   В. В. Шипович