УХВАЛА
 
05 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 597/853/20
провадження № 61-1755ск21
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Заліщанської державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
27 січня 2021 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року. Повний текст постанови апеляційного суду складно 
28 грудня 2020 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 01 лютого 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача 
Бурлакова С. Ю. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду 
та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана 
з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, 
що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Вказана касаційна скарга не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки заявник не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на яку (якій) подається касаційна скарга.
 
Згідно з вимогами частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.
 
У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду, однак не ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, яке залишено без змін вказаною постановою, в частині позовних вимог щодо скасування постанови державного нотаріуса Заліщанської державної нотаріальної контори Чаплій А. М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії 
та зобов`язання державного нотаріуса Заліщанської державної нотаріальної контори Чаплій А. М. вчинити нотаріальну дію по видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину.
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно уточнити вимоги касаційної скарги 
з урахуванням, передбачених статтею 409 ЦПК України повноважень касаційного суду,та надати нову редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
У порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України 
до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору 
у встановлених порядку і розмірі.
 
Разом з цим, в касаційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, з посиланням скрутний майновий стан, на підтвердження якого надала копію довідки про доходи № 4791 1476 5477 1715 про отримання пенсії у листопаді 2020 року в розмірі 2 100,00 грн; копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, з якої убачається, що ОСОБА_1 у період з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2020 року отримала доходи у розмірі 9 913,80 грн.
 
Згідно з частиною 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний період.
 
Оскільки, ОСОБА_1 надано інформацію про отриману нею пенсію лише 
за листопад 2020 року і не надано інформації про отримання пенсії за попередній календарний рік вцілому, тому суд не може вважати достатніми вказані докази 
на підтвердження звільнення від сплати судового збору, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.
 
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становить 2 102,00 грн.
 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Таким чином, за подання касаційної скарги необхідно сплатити 1 681,60 грн судового збору або надати належні докази на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. 
р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, 
що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням 
їй можливості усунути вищевказані недоліки. 
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 березня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                       С. Ю. Бурлаков