Ухвала
04 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 466/10338/18
провадження № 61-2518ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І. розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Львівське АТП-14631» на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 28 серпня 2020 року, постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року та додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівське АТП-14631» про стягнення заборгованості за договором оренди та витребування майна,
ВСТАНОВИВ:
28 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівське АТП-14631», у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 73 710,00 грн, з яких: 63 000,00 грн - орендна плата, 8 820,00 грн - інфляційні втрати, 1 890,00 грн - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання і повернення транспортного засобу вартістю 229 460,00 грн. 
Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 28 серпня 2020 року                                      у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Стягнуто з ТОВ «Львівське АТП-14631» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди транспортного засобу в сумі 73 710,00 грн з яких: 63 000 грн - орендна плата, 8 820,00 грн - інфляційні втрати, 1 890,00 грн - 3% річних. В іншій частині позову відмовлено.
Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Львівське АТП-14631на користь ОСОБА_1 4 000,00 грн, витрат на правничу допомогу; та 1 892,75 грн судового збору, всього: 5 892,75 грн.
У лютому 2021 року ТОВ «Львівське АТП-14631» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року та додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року, рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення                                      у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ціна позову у зазначеній справі становить 303 170,00 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ТОВ «Львівське АТП-14631»у касаційній скарзі посилається на наявність пункту г) підпункту пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, вказуючи, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Проте такі посилання ТОВ «Львівське АТП-14631»безпідставні, оскільки справа судом першої інстанції малозначною не визнавалась.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                            у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
У відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга ТОВ «Львівське АТП-14631»подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства                       з обмеженою відповідальністю «Львівське АТП-14631» на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 28 серпня 2020 року, постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року та додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівське АТП-14631» про стягнення заборгованості за договором оренди та витребування майна.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук
                                                                                                                       Н. О. Антоненко
В. І. Крат