ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 815/746/18
адміністративне провадження № К/9901/15592/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Бучик А.Ю., 
розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 815/746/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Банк Михайлівський» (далі - Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації            ПАТ «Банк Михайлівський» 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2019, ухвалене у складі головуючого судді Корой С.М. та
постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Шляхтицького О.І., суддів Потапчука В.О., Семенюка Г.В., -
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ 
1. У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» щодо невключення інформації про нього до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;
зобов`язати Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» включити до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду інформацію про нього, як про особу, яка має право на відшкодування коштів у розмірі 200000,00 грн, які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський» та подати такий перелік до Фонду;
зобов`язати Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський»  прийняти його вимогу про грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський», що становлять суму 102 486,71 грн у 30 денний строк;
зобов`язати Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» розглянути його вимогу про грошові кошти які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що становлять суму 102486,71 грн;
зобов`язати Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» включити його вимогу про  грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що становлять суму 102486,71 грн до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та задовольнити у порядку та черговості, передбаченому Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
13.08.2018 позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, у якій висловив прохання:
визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський»  щодо невключення інформації про рахунки, відкриті на його ім`я у ПАТ «Банк Михайлівський» до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 
зобов`язати Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» включити інформацію  про рахунки, відкриті на його ім`я у ПАТ «Банк Михайлівський» до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду у розмірі 200 000,00 грн, які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на його ім`я в ПАТ «Банк Михайлівський та подати такий перелік до Фонду;
в іншій частині позовну заяву ОСОБА_1  просив залишити без змін.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1  зазначалось, що він має банківський рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» із вкладом у національній валюті, вважає неправомірною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» щодо невключення до переліку даних про його рахунки, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. 
2. Одеський окружний адміністративній суд рішенням від 19.02.2019, залишеним без змін постановою П`ятого  апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019, частково задовольнив позовні вимоги:
визнав протиправною бездіяльність Уовноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації  ПАТ «Банк Михайлівський» щодо невключення даних про рахунки     ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;
зобов`язав Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» включити дані про рахунки ОСОБА_1 , який має право на відшкодування коштів у розмірі 200000,00 грн, які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський», до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та подати такий перелік до Фонду;
в іншій частині позовних вимог - відмовив.
3. 29.05.2019 Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019, ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні  позовних вимог. 
4. Верховний Суд ухвалою від 09.07.2019 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
5. Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 24.04.2020 №657/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 09.04.2020 №923/0/15-20 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку".
6. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2020 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи:             Рибачук А.І. - головуючий суддя, судді: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
7. Ухвалою судді Верховного Суду від 28.04.2020 прийнято зазначену справу до  провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
8. Судами встановлено, що постановою Національного банку України (далі - НБУ) від 22.12.2015 №917/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії проблемних.
05.05.2016 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір № 980-016-000233630, за умовами якого позивач передає ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а              ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов`язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором. Сума договору 200  000, 00 грн.
10.05.2016 між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір № 980-016-000236158 на суму 100  000, 00 грн.
19.05.2016 на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховано грошові кошти в розмірі 201 918, 01 грн згідно з договором від 05.05.2016 № 980-016-000233630 та 100 568, 34 грн згідно з договором від 10.05.2016 № 980-016-000236158.
20.05.2016 року позивач отримав з поточного рахунку ПАТ «Банк Михайлівський» готівку у розмірі 85  095, 00 грн.
Залишок грошових коштів на рахунку позивача в ПАТ «Банк Михайлівський»                   № НОМЕР_1 становить 217391, 71 грн.
23.05.2016 постановою Правління НБУ № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних.
На підставі рішення НБУ від 23.05.2016 № 14 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016. 
13.06.2016 Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 до 22.07.2016. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Ю.П.
Рішеннями Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2016  № 991 строк здійснення тимчасової адміністрації було продовжено з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно.
Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 № 1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 по 12.07.2018 включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 № 1702 змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», призначено Уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю. з 05.09.2016.
Відповідач вказував на те, що у ході перевірки встановлена нікчемність правочину (транзакції) з перерахування коштів на поточний рахунок позивача, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський» та в силу положень статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI позивач не включений до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Невключення рахунку позивача до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонд, стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ   
9. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивач набув  статусу вкладника ПАТ «Банк Михайлівський» та на кошти, розміщені на його рахунку поширюються гарантії, визначені Законом № 4452-VI, оскільки банком не було повідомлено позивача про те, що на кошти, які залучені від позивача як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором такі гарантії не поширюються і на день набрання чинності Законом України від 15.11.2016 № 1736-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших  фінансових послуг» (далі - Закон № 1736-VІІІ) банк віднесений до категорії неплатоспроможних.
Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» прийняти вимогу ОСОБА_1 про  грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський», що становлять суму 102 486,71 грн  у 30 денний строк; зобов`язання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ  «Банк Михайлівський» розглянути вимогу ОСОБА_1 на грошові кошти які знаходяться на поточному рахунку           № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що становлять суму 1024 86,71 грн  та зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» включити вимогу ОСОБА_1 на грошові кошти які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що становлять суму 102486,71 грн до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та задовольнити у порядку та черговості, передбаченому Законом             № 4452-VI, суд першої інстанції дійшов висновку про їх передчасність, оскільки  судом не було встановлено, а сторонами надано доказів на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача із відповідною вимогою щодо грошових коштів, які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський», що становлять суму 102486,71 грн.
Суд апеляційної інстанції не давав правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, оскільки у вказаній частині воно не оспорювалось.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
10. Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що на дату укладення договорів та здійснення правочинів, вчинених, зокрема за участю позивача, відносно ПАТ «Банк Михайлівський» діяла постанова НБУ від 22.12.2015 №917/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», згідно із якою для ПАТ «Банк Михайлівський» були  встановлені обмеження здійснювати кредитні операції в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов`язань з кредитування, що надані банком і клієнтом.
Також Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» вказує на те, що договори позики від 05.05.2016 № 980-016-000233630 та від 10.05.2016  № 980-016-000236158 є двосторонніми, оскільки укладені між позивачем та фінансовою установою ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (без участі банку як повіреного), а розміщені на них кошти за своєю природою не є вкладом згідно із Законом України від 07.12.2000 № 2121-III «Про банки та банківську діяльність» та Законом №  4452-VІ.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
12. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
13. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема Законом № 4452-VI.
14. Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
15. Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
16. Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
17. Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченою Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25 Закону № 4452-VI).
18. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.
19. Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
20. В свою чергу, відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
21. Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.
22. Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».
23. Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.
Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
24. Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
25. При цьому, правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону № 4452-VI).
26. Закон № 4452-VI визначає порядок складання Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.
27. Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком правочинів протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.
28. З матеріалів справи видно, що наказом Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 № 42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені в Акті № 2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб в сумі 1 298 015 973, 74 грн, у відповідності до положень пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.
Згідно із витягом з Додатку 2 до Акта від 01.06.2016 № 2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 здійснено перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» включено позивача.
29. Як було зазначено вище, у частині третій статті 38 Закону № 4452-IV, якою врегульовано заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, визначено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
30. Відповідно до частини другої статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
31. За правилами частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
32. Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
33. При цьому, Законом України від 16.07.2015 №629-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» (далі - Закон №629-VIII), який набрав чинності 12.08.2015, частину третю статті 38 Закону № 4452-IV доповнено пунктом 9 згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
34. Разом з цим, з метою забезпечення захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банків, вирішення питання щодо відшкодування їм коштів, а також для запобігання таким зловживанням у майбутньому 15.11.2016 було прийнято Закон № 1736-VІІІ, яким також внесені зміни до Закону № 4452-VI.
35. З пояснювальної записки до проекту Закону № 1736-VІІІ видно, що необхідність прийняття вказаного законопроекту виникла у зв`язку з набуттям розповсюдження схемою, за якою у приміщеннях банку фізичним особам пропонується укладати не договори банківського вкладу з банком, а договори позики з небанківськими фінансовими установами через повіреного, яким виступає банк. При цьому з метою введення в оману споживачів щодо дійсного предмета договору банк відкриває кожному клієнту банківський рахунок, з якого в подальшому кошти перераховуються на рахунки небанківських фінансових установ.
Як зазначено у пояснювальній записці, за даними Фонду, із використанням саме такої схеми було ошукано за посередництвом лише ПАТ «Банк «Михайлівський» 14 тисяч фізичних осіб на загальну суму, що перевищує 1,5 млрд гривень.
Крім того, зловживаючи низьким рівнем правової та фінансової культури фізичних осіб, особливо людей пенсійного віку (понад 45 відсотків фізичних осіб, постраждалих від схеми, реалізованої, зокрема, за участю ПАТ "Банк Михайлівський", є старшими 55 років), банком не надавалася таким особам чітка та однозначна інформація про те, що на кошти, залучені як позика до небанківської фінансової установи, не поширюються гарантії щодо їх відшкодування.
З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому виникла необхідність внести зміни до законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", "Про банки і банківську діяльність" та "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" для врегулювання питань:
поширення на зазначених осіб гарантій відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
посилення відповідальності небанківських фінансових установ (у тому числі пов`язаних із банками), якими у зазначений вище спосіб були залучені як позика кошти від фізичних осіб;
встановлення заборони фінансовим установам залучати кошти фізичних осіб (крім учасників такої установи) із зобов`язанням щодо їх повернення, у тому числі шляхом отримання позики, у разі якщо це прямо не передбачено законом про діяльність відповідної фінансової установи;
встановлення обов`язку банка при виконанні функцій повіреного, агента, іншого представника або посередника із залучення коштів від фізичних осіб попередньо ознайомлювати у письмовій формі таких фізичних осіб про непоширення на їх кошти, залучені на користь третіх осіб, гарантій, встановлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
36. 19.11.2016 набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону № 4452-VІ, внесені Законом №1736-VІІІ, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом № 1736-VІІІ віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом № 1736-VІІІ розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв`язку з їх прирівнянням до вкладників.
37. Тобто, з метою поширення гарантій Закону № 4452-VI до вкладу були прирівняні кошти фізичних осіб за чітко визначеними ознаками, які при цьому не є вкладом згідно із чинним законодавством. А саме, до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом № 1736-VІІІ віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
38. У справі, яка розглядається судами встановлено, що правочин по наданню позивачем позики ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та операції по перерахуванню коштів позичальнику та повернення коштів з рахунку вказаного товариства на рахунок позивача № НОМЕР_3 були вчинені після віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних. 
39. Поряд з цим, під час розгляду справ судами різних юрисдикцій, у рішеннях, які набрали законної сили та, зокрема, у справі № 826/20089/16, суди встановили, що 11.11.2014 між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено Договір доручення № 1, згідно з умовами якого         ПАТ «Банк Михайлівський», в якості повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам (далі - клієнти) консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», як Довірителя, на умовах строковості та платності.
У відповідності до предмету Договору доручення ПАТ «Банк Михайлівський» мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр»  грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою, передбаченою відповідним додатком до даного Договору доручення.
На виконання вищезазначеного Договору доручення ПАТ «Банк Михайлівський»  від імені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладались з фізичними особами (Клієнтами) договори позики за встановленою формою, та залучались кошти на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (далі - Договір позики).
40. Зміст вказаних фактичних обставин свідчить про те, що у межах спірних правовідносин ПАТ «Банк Михайлівський» виступав повіреним, хоча про це й не було зазначено, зокрема  у договорі № 980-016-000233630, укладеному 05.05.2016 між                         ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та позивачем.
41. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач був повідомлений банком під підпис про непоширення гарантій банку на кошти у розмірі 200  000, 00 грн, станом на 19.05.2016, повернуті на рахунок позивача за договором позики з небанківською фінансовою установою від 05.05.2016. 
42. Отже, у справі, яка розглядається, кошти позивача відповідають чітко визначеним критеріям, визначеним змінами, внесеними до Закону № 4452-VI Законом № 1736-VІІІ, а тому вони прирівнюються до вкладу, а позивач, відповідно - до вкладника.
43. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації  ПАТ «Банк Михайлівський» щодо невключення інформації про рахунки ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та зобов`язання відповідача включити інформацію про рахунок ОСОБА_1 , який має право на відшкодування коштів у розмірі 200000,00 грн, які знаходяться на поточному рахунку                             № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський», до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та подати такий перелік до Фонду.
44. Разом з цим, колегія суддів не може погодитись із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав  для задоволення позовних вимог про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації Пат «Банк Михайлівський» включити вимогу позивача щодо грошових коштів, які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що становлять суму 102486,71 грн до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та задовольнити у порядку та черговості, передбаченому Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI.
45. Колегія суддів зазначає, що правовідносини, щодо яких виник спір у цій частині, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - Банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних внаслідок ліквідації та продажу майна Банку.
46. Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення Реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього Реєстру визначені пунктом 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI.
47. Відповідно до частини першої статті 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у певній черговості. Зокрема, у четвертій черзі задовольняються грошові вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.
48. Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.
49. Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладеного між Банком і фізичною особою договору, Уповноважена особа та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.
50. Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що спір про акцептування вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. У свою чергу, враховуючи суб`єктний склад правовідносин, даний спір в частині, що стосується акцептованих вимог позивача (вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб) належить до підвідомчості судів загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.
51. Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 826/7532/16 та від 22.08.2018 у справі         № 809/654/16, від 05.12.2018 у справі № 813/799/16.
52. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених у статті 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
53. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
54. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача включити вимогу позивача про  грошові кошти які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що становлять суму 102486,71 грн до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та задовольнити у порядку та черговості, передбаченому Законом № 4452-VI, із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог. В іншій частині рішення та постанову суду першої та апеляційної інстанцій  слід залишити без змін.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» задовольнити частково.
Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 в частині позовних вимог про зобов`язання Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» включити його вимогу про  грошові кошти які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», що становлять суму 102486,71 грн до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та задовольнити у порядку та черговості, передбаченому Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провадження у справі в цій частині вимог - закрити.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019  у справі      № 815/746/18 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	А.І. Рибачук Л.Л. Мороз   А.Ю. Бучик