ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6073/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/414/21	Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.
секретар Ряднина І.В.

імена (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузіної Ілони Петрівни
на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 18 листопада 2020 року у складі судді Андрієнко Г.В.
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ткаченко Сергій Володимирович, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про відшкодування завданої шкоди,-

В С Т А Н О В И В :
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати завдану йому шкоду в натурі, а саме: полагодити систему опалення в магазині непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказував, що згідно з договором купівлі-продажу від 15 червня 2005 року він набув у власність незакінчений будівництвом нежитловий будинок (62 % готовності) та земельну ділянку розміром 1232 кв.м. для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 грудня 2014 року змінено відомості про об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою на «Громадська будівля (магазин непродовольчих товарів)», що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічним паспортом.
Зазначав, що 19 березня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Полтавській області Ткаченком С.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46955949 з виконання виконавчого листа № 2/554/1268/2014, виданого Октябрським районним судом м. Полтави 13 березня 2015 року про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суми боргу за кредитним договором в розмірі 612 437,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25 вересня 2014 року становить 7 931 366,40 грн. Крім того, державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 46955774 з виконання виконавчого листа № 2/554/1268/2014 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суми боргу за кредитним договором в розмірі 573 974,10 доларів США, що за курсом НБУ станом 21 серпня 2014 року становить 7 526 350,18 грн. Вказані виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавчого провадження № 47058719.
Вказував, що 21 квітня 2015 року державним виконавцем ВПВР ВДВС ГУЮ в Полтавській області Ткаченком С.В. складено акт опису та арешту та передачу представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 на відповідальне зберігання майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме нежитлової будівлі (магазин непродовольчих товарів та квартири), земельної ділянки для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком загальною площею 1232 кв.м. 
Зазначав, що у вказаній нежитловій будівлі в результаті дій ОСОБА_2 вийшла з ладу система опалення, чим йому було завдано шкоду. Вважає, що така шкода має бути відшкодована винною особою шляхом виконання ремонтних робіт. 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 – адвокат Кузіна І.П., просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 15 червня 2005 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П. за реєстровим № 3531 СПЛ, ОСОБА_1 набув право власності на незакінчений будівництвом нежитловий будинок (62 % готовності) та земельну ділянку, розміром 1232 кв.м., для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-15 т. 1).
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 05 грудня 2014 року змінено відомості про об`єкт нерухомого майна за вищевказаною адресою з «незакінчений будівництвом нежитловий будинок розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції» на «Громадська будівля (магазин непродовольчих товарів)», що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень та технічного паспорту на відповідний об`єкт нерухомого майна (а.с. 16-25, 26-26 а т. 1, а.с. 46 т. 2).
Згідно відомостей про державну реєстрацію іпотеки, вказане майно перебуває в іпотеці на підставі договору іпотеки від 31 березня 2006 року (іпотекодавець: ОСОБА_1 , іпотекодержатель: ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 26 а т. 1, а.с. 53-54, 55-60 т. 2).
Згідно з постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ткаченка С.В. від 19 березня 2015 року в межах виконавчого провадження ВП № 46955949 з виконання виконавчого листа № 2/554/1268/2014, виданого 13 березня 2015 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № HLLAGB08000041 в розмірі 612 437,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25 вересня 2014 року становить 7 931 366,40 грн., накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 27-28 т. 1).
21 квітня 2015 року в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 47058719, до складу якого входить ВП № 46955949, ВП № 46955724, ВП № 46956072 державним виконавцем Ткаченком С.В. складений акт опису й арешту майна, а саме нежитлової будівлі (магазину непродовольчих товарів і квартира), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком загальною площею 1232 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно вказаного акту описане майно прийняв на відповідальне зберігання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Олійник В.О., який повідомлений про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що міститься особистий підпис (а.с. 30-33 т. 1).
Наказом № Э.PL-УВ-2015-406-п від 25 грудня 2015 року ОСОБА_2 був звільнений з посади старшого юрисконсульта напрямку «Credit сollection» відповідно до п. 1 ст. 31 КЗпП України та з указаного часу не перебуває у трудових відносинах з ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується записом у трудовій книжці відповідача (а.с. 53, 54-55 т. 1).
Відповідно до копії свідоцтва № 1070 від 20 листопада 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., АТ КБ «ПриватБанк» належить на праві власності майно, що складається з Громадської будівлі (магазину непродовольчих товарів), загальною площею 888,1 кв.м. та земельної ділянки, кадастровий номер 5310137000:15:015:0010, загальною площею 0,1232 га, цільове призначення – роздрібна торгівля та комерційні послуги, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12 т. 2).
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності АТ КБ «ПриватБанк» виникло на підставі свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі Акта та постанови про передачу майна стягувачу, затверджених державним виконавцем 07 серпня 2018 року (а.с. 14-15, 99-101, 102-104 т. 2).
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. 
Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. 
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як встановлено місцевим судом та не заперечується сторонами,  ОСОБА_1  не є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, позивач не надав доказів, які б дозволяли встановити, яким чином дії чи бездіяльність ОСОБА_2 могли б порушити його права, пов`язані із відповідним нерухомим майном.
ОСОБА_1 , будучи власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 на час подання позову, не вказує на те, що за час належності йому відповідного майна йому було заподіяно майнової шкоди. Відомості про те, що він ніс витрати на відновлення системи опалення також відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
АТ КБ «ПриватБанк», як власник нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , будь-яких вимог щодо ремонту системи опалення не заявляло, а примусове здійснення ремонтних робіт у нежитлових приміщеннях за вказаною адресою порушать права власника на вільне володіння та користування своїм майном.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Всупереч вказаним вимогам, ОСОБА_1 не надано до суду доказів того, яким чином дії чи бездіяльність відповідача спричинили пошкодження системи опалення. 
У справі також відсутні докази, в який саме період часу відбулося пошкодження системи опалення та чи відбулось воно взагалі. 
За таких обставин, місцевий суд обґрунтовано вважав позовні вимоги ОСОБА_1 недоведеними.
Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ухвалення рішення суду без переходу до розгляду справи по суті, є безпідставними.
Ухвалою Октябрського районного суду від 28 липня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 04 жовтня 2016 року.
04 жовтня 2016 року місцевий суд приступив до розгляду справи по суті позовних вимог ОСОБА_1 .
Такі дії повною мірою відповідають вимогам ст. 122 ЦПК України в редакції, чинній на час вчинення відповідних процесуальних дій.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузіної Ілони Петрівни залишити без задоволення. 
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова 
Судді                                                                        Г.Л. Карпушин
                                                                       Л.М. Хіль