Ухвала    
 
14 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 452/2439/19
провадження № 61-19321ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану  представником - адвокатом Мусаковським Андрієм Вікторовичем, на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня                        2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами позики,
 
ВСТАНОВИВ:
 
В липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до                  ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь борг за двома договорами позики у розмірі 16 000 доларів США та 32 000 грн, а також судовий збір.
Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2019 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 16 000 доларів США,                             32 000 грн боргу за договором позики та 4 606,40 грн сплаченого судового збору.
Постановою Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2019 рокузалишено без змін.
 
24 грудня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
 ОСОБА_1 через представника Мусаковського А. В. подав касаційну скаргу (надійшла 28 грудня 2020 року), в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                  01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Загальна ціна позову у даній справі становить 444 000 грн (32 000 грн + 412 000 грн (еквівалент 16 000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на час звернення до суду з позовом (16 000*25,75)).
 
Таким чином, ціна позову у даній справі станом на  01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн * 250 = 525 500 грн).
 
Отже, зазначена справа не підлягає касаційному оскарженню.
 
Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом  2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу чи становить суспільний інтерес.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою  представником - адвокатом Мусаковським Андрієм Вікторовичем, на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договорами позики відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     Є. В. Коротенко
 
                                                                                                                   С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                    М. Є. Червинська