П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/11270/20	
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Стас Л.В.
суддів – Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, 3-тя особа: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом  до Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради, 3-тя особа – Управління капітального будівництва Одеської міської ради, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради, яка проявилася у відсутності контролю за діяльністю виконавчого комітету Одеської міської ради щодо контролю та координації діяльності Управління капітального будівництва Одеської міської ради щодо: 
- відселення мешканців плями забудови по АДРЕСА_1 , обмеженого вулицею Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфської дороги;
- здійснення викупу нерухомого майна, розташованого на вищезазначених земельних ділянках, відведених під забудову по АДРЕСА_1 , обмеженого вулицею Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфської дороги (порушення вимог п. 30 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» («Виключна компетенція …міських рад») – «вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна»); 
- здійснення належного контролю за дотриманням договірних зобов`язань за договором забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків – за інвестиційно-підрядним договором, укладеним 6 серпня 2003 року Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ «Златоград» (п.п. 7 п. б ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»);
- здійснення роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , обмеженого вулицею Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфської дорозі, що супроводжувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника, ТОВ «Злотоград», продовжувати таке будівництво.
Також позивач просив визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Одеської міської ради, яка проявилася у відсутності контролю та координації діяльності Управління капітального будівництва Одеської міської ради щодо: 
- відселення мешканців плями забудови по АДРЕСА_1 , обмеженого вулицею Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфської дороги;
- здійснення викупу нерухомого майна, розташованого на вищезазначених земельних ділянках, відведених під забудову по АДРЕСА_1 , обмеженого вулицею Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфської дороги (порушення вимог п. 30 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» («Виключна компетенція …міських рад») – «вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна»); 
- здійснення належного контролю за дотриманням договірних зобов`язань за договором забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків – за інвестиційно-підрядним договором, укладеним 6 серпня 2003 року Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ «Златоград» (п.п. 7 п. б ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»);
- здійснення роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , обмеженого вулицею Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфської дорозі, що супроводжувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника, ТОВ «Злотоград», продовжувати таке будівництво.
Крім того, позивач просив:
- зобов`язати відповідача – виконавчий комітет Одеської міської ради, розробити та подати на розгляд Одеської міської ради програму звершення будівництва житлового комплексу «Золоте Руно» по АДРЕСА_1 та Люстдорфської дорозі, що супроводжується із залученнями коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника, ТОВ «Златоград», продовжувати таке будівництво;
- зобов`язати відповідача – Одеську міську раду прийняти рішення про затвердження програми завершення будівництва житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , обмеженого вулицею Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфської дорозі, що супроводжується із залученнями коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника, ТОВ «Златоград», продовжувати таке будівництво.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто, на підставі п. 1 ч.4 ст. 169 КАС України. 
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції стосовно того, що з листопада 2019 року позивачу було відомо про порушення його прав, не відповідають обставинам справи. На думку апелянта, судом першої інстанції помилково не прийнято до уваги той факт, що саме з моменту ознайомлення зі змістом постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 420/7138/19, позивачу стало відомо про порушення його прав шляхом нездійснення контролюючих функцій. Апелянт зазначає, що повернення його позовної заяви свідчить про неупередженість суду першої інстанції та позбавляє його права на доступ до суду за судовим захистом.
Відповідачі, Одеська міська рада та виконавчий комітет Одеської міської ради, у відзиві на апеляційну скаргу зазначали про безпідставність доводів апеляційної скарги стосовно того, що саме у вересні 2020 року позивачу, ОСОБА_1 , стало відомо про порушення відповідачами, Одеською міською радою та виконавчим комітетом Одеської міської ради, прав та законних інтересів позивача. На думку відповідача, наведене спростовується численними зверненнями позивача до суду із позовами різних характерів та зверненнями до Одеської міської ради та її виконавчого комітету. З урахуванням викладеного, відповідач просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року – залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент постановлення ухвали про повернення позовної заяви, позивачем, на вимогу суду, не усунуто недоліки позовної заяви, а тому вона, відповідно до вимог ст. 169 КАС України, підлягає поверненню. При цьому, суд зазначив, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів виходить із такого. 
Пунктом 3 ч.1 ст.171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.
Так, згідно п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Крім того, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подано позов у строк, встановлений законом (якщо позов подано з пропуском строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.)
Приписами ч. 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк, протягом якого запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом письмового узгодження змісту позовних вимог, в частині визнання незаконною бездіяльність відповідачів, із положеннями КАС України, або у разі залишення їх у первісному змісті, - запропоновано навести, з урахуванням наведених судом положень КАС України, письмового обґрунтування такої позиції позивача. 
Крім того, запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, оскільки судом з`ясовано, що позов подано з порушенням строку звернення до суду та клопотання про поновлення цього строку позивачем не заявлено. 
Посилання позивача на те, що про порушення своїх прав він дізнався після ознайомлення зі змістом постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020 року по справі № 420/7138/19, внаслідок чого строк звернення до суду є не пропущеним, суд взнав необґрунтованими, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем самостійно визначено, що про порушення своїх прав він дізнався у листопаді 2019 року та звернувся до суду за судовим захистом у рамках справи № 420/7138/19.
Отже, суд наведені обставини визнав безпідставними та такими, що не відповідають змісту позовної заяви, доданих до неї документів та положенням абз. 1 ч.2 ст. 122 КАС України щодо обставин, з якими законодавець пов`язує обчислення строку звернення до суду.
На виконання ухвали суду, 23 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка містила заяву про зміну предмета спору та заяву про визнання не пропущеним строк звернення до адміністративного суду.
В обґрунтування заяви щодо строків звернення до адміністративного суду позивач зазначав про те, що про порушення свого права протиправними діями Одеської міської ради та виконавчого комітету Одеської міської ради, які виразилися у нездійсненні належного контролю за здійсненням підконтрольними органами покладених на них функцій, він дізнався саме з моменту ознайомлення зі змістом постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 420/4138/19. 
Також позивач зазначав, що дотепер йому було невідомо про те, що до цього часу відповідачем не було розроблено та подано на розгляд Одеської міської ради програму завершення будівництва житлового комплексу «Золоте Руно». Крім того він зазначав, що про таке порушення його прав з боку відповідачів, він не мав можливості дізнатися раніше. 
Отже, заявник наголошував на тому, що позов поданий у законодавчо встановлені строки, а тому строк звернення до суду ним не порушений.
На думку колегії суддів, зауваження суду, викладені в ухвалі про залишення позову без руху, стосовно обов`язку позивача звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду із наведенням поважних причин пропуску строку, позивачем виконані не були. З поданої заяви про усунення недоліків позову, вбачається, що  позивач знову ж таки посилається на ті самі обставини, які були викладені у позовній заяві, та яким судом було надано правову оцінку, а тому така заява не може свідчити про виконання позивачем обов`язку щодо усунення недоліків адміністративного позову. 
Слід зазначити, що ст. 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що заява щодо строків звернення до суду, у якій позивач просив визнати, що позовну заяву подано в межах визначеного законом строку звернення до суду (без пропуску такого строку) – не є належним виконанням ухвали суду, а наведені в обґрунтування заяви обставини є необґрунтованими.
Відповідно до ч. 1  ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п. 9 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено жодних поважних причин його пропуску, а відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.4  ст. 169 КАС України.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, дублюють зміст як позовної заяви так і заяви про усунення недоліків позовної заяви та не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Слід зазначити, що судом першої інстанції пояснено позивачу про те, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, а тому доводи апелянта щодо позбавлення його доступу до суду є безпідставними.
Отже, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм процесуального права при вирішенні питання про повернення позову, апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 322, 325, 327-329 КАС України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, 3-тя особа: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.02.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Шеметенко Л.П.    Турецька І.О.