ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року                           Справа №918/1093/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючий суддя Дужич С.П.,
суддя Коломис В.В., 
 суддя Саврій В.А. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення господарського суду Рівненської області від 22 грудня 2020 року, суддя Романюк Р.В., м. Рівне, повний текст складено 23 грудня 2020 року, у справі 
за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"
до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"
про стягнення коштів в сумі 26 683,65 грн.
Клопотань про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:
20 листопада 2020 року, ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ПрАТ "Рівнеобленерго" про стягнення 26 052,33 грн., з яких 25 252,68 грн. - боргу, 45,96 грн. - пені, 753,69 грн. - 3% річних та 631,32 грн. - інфляційних втрат.
22 грудня 2020 року, рішенням господарського суду Рівненської області у задоволенні даного позову було відмовлено.
ВП "Рівненська АЕС" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задоволити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки на підставі Договору №1–ЕМ про спільне використання технологічних електричних мереж, нею, протягом вересня 2019 року, було надано ПрАТ "Рівнеобленерго" послуги по доставці електричної енергії власними технологічними електричними мережами для потреб відповідача, вартість яких останнім не оплачена. 
Вважає, оскільки у вересні 2019 року ПрАТ "Рівнеобленерго" використовувало технологічні електричні мережі ВП "Рівненська АЕС", і до початку вказаного періоду товариство отримало проект договору та кошторис витрат, то у останнього з`явився обов`язок по оплаті такої послуги, не зважаючи на те, що договір підписаний після закінчення спірного періоду у 08 жовтня 2019 року. 
ПрАТ "Рівнеобленерго", у своєму відзиві на апеляційну скаргу, вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки за п.11.1. Договору про спільне використання технологічних електричних мереж за №1–ЕМ, він набув чинності з моменту його підписання та скріплення печатками, тобто з 08 жовтня 2019 року, отже в спірний період (вересень 2019 року) між ВП "Рівненська АЕС" та ПрАТ "Рівнеобленерго" були відсутні договірні підстави щодо проведення оплати за спільне використання технологічних електричних мереж і у відповідача не виникло обов`язку по оплаті даних послуг за вересень 2019 року.

21 січня 2021 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито провадження за скаргою ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська АЕС" та призначено її розгляд без виклику сторін в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.
03 лютого 2021 року, на адресу суду надійшов відзив від ПрАТ "Рівнеобленерго". ВП "Рівненська АЕС" відповіді на відзив до суду не надіслало.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:
27 серпня 2019 року, Сектор Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Рівненській області направило ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК Енергоатом" лист №49-19/383 "Щодо погодження кошторису", в якому повідомив про розгляд поданого ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК Енергоатом" кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з ПрАТ "Рівнеобленерго" на наступний період застосування погодженого кошторису (12 місяців) та погодив даний кошторис у частині фактичної річної вартості 343,11 тис. грн. (без ПДВ) за умовними одиницями  обсязі - 244,71 у.о., який  ВП "Рівненська АЕС" отримало 02 вересня 2019 року. (а.с.22)
30 серпня 2019 року, листом №12409/013, ВП "Рівненська АЕС" направило ПрАТ "Рівнеобленерго" Договір про спільне використання технологічних електричних мереж за №1-ЕМ. (а.с.19)
Також, 30 серпня 2019 року, ВП "Рівненська АЕС" листом №12452/013, направило ПрАТ "Рівнеобленерго" примірник кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання, погодженого Сектором Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Рівненській області. (а.с.20-21)
18 вересня 2019 року, ПрАТ "Рівнеобленерго" листом №22-13/6757 направило ВП "Рівненська АЕС" один примірник підписаного товариством Договору про спільне використання технологічних електричних мереж та два примірника протоколу розбіжностей до даного Договору, який підрозділом було отримано 23 вересня 2019 року. (а.с.23)
04 жовтня 2019 року, листом №22-13/7191, ПрАТ "Рівнеобленерго" направило ВП "Рівненська АЕС" підписаний зі сторони ПрАТ "Рівнеобленерго" один примірник протоколу врегулювання розбіжностей. (а.с. 61-63)
08 жовтня 2019 року, між ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція", як основним споживачем, та ПрАТ "Рівнеобленерго", як користувачем, було  укладено Договір №1–ЕМ/77-122-SD-19-08700 про спільне використання технологічних електричних мереж, за умовами якого основний споживач зобов`язується забезпечити технічну можливість доставки електричної енергії необхідного обсягу та рівня потужності (з забезпеченням якості, надійності та безперервності) власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, розподіл (передачу) електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору. (а.с.12)
Також, сторонами було підписано Протокол розбіжностей від 16 вересня 2019 року до Договору №1-ЕМ та Протокол врегулювання розбіжностей. (а.с.14-18)
Відповідно до п.2.1.4. Договору №1-ЕМ, з урахуванням Протоколу врегулювання розбіжностей, основний споживач зобов`язаний щомісяця до останнього дня розрахункового періоду надавати користувачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж та два примірники акта – прийому передачі наданих послуг.
Згідно з п.7.2. Договору №1-ЕМ, вартість послуг основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання визначається відповідно до Порядку обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, який є Додатком №4 до цього Договору розробленому відповідно до Методики обрахування плати, яка підлягає щорічному перегляду.
Пунктом 7.3. Договору №1-ЕМ, з урахуванням Протоколу врегулювання розбіжностей, передбачено, що оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється на підставі виставленого основним споживачем рахунку та оформленого акта прийому-передачі наданих послуг у 10-денний строк з дати отримання рахунка.
Пунктом 4.1.1. Договору №1-ЕМ передбачено, що розрахунок оплати за використання технологічних електричних мереж основного споживача здійснюється відповідно до Порядку обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, який є Додатком №4 до цього Договору.
Згідно з п.8.6. Договору №1-ЕМ, з урахуванням Протоколу врегулювання розбіжностей, за внесення платежів, передбачених підпунктом 1 п.4.1 глави 4 цього Договору, з порушенням терміну (строку), визначеного п.7.3 цього Договору, користувач сплачує основному споживачу пеню у розмірі 0,001% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.
За п.11.1. Договору №1-ЕМ, він набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього строку одна із сторін не повідомить іншу про відмову від цього договору або його перегляд (п. 11.1. Договору №1-ЕМ).
07 листопада 2019 року, ВП "Рівненська АЕС", листом №16774/013 від 06 листопада 2019 року,  направило ПрАТ "Рівнеобленерго": 
- акт прийому-передачі наданих послуг з передачі електричної енергії основним споживачем №АВР01647 від 30 вересня 2019 року по Договору №1-ЕМ за період з 01 по 30 вересня 2019 року включно;
- рахунок №СП001269-тв від 30 вересня 2019 року по Договору №1-ЕМ на суму 25 252,68 грн. (а.с.24-27)
25 листопада 2019 року, ПрАТ "Рівнеобленерго" листом №22-13/8500 повернуло ВП "Рівненська АЕС" вказані вище документи, повідомивши, що в період з 01 травня по 30 вересня 2019 року, між товариством та ДП НАЕК ВП "Рівненська АЕС" були відсутні договірні зобовязання щодо оплати за спільне використання технологічних електричних мереж, а тому, у товариства відсутні правові підстави для оплати послуг за спільне використання технологічних електричних мереж та підписання актів прийому-передачі наданих послуг з передачі електричної енергії основним споживачем за весь період з 01 січня по 30 вересня 2019 року за Договором №1-ЕМ від 08 жовтня 2019 року.
20 листопада 2020 року, вважаючи відповідача боржником, ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ПрАТ "Рівнеобленерго" про стягнення 26 052,33 грн., з яких 25 252,68 - боргу, 45,96 грн. - пені, 753,69 грн. - 3% річних та 631,32 грн. - інфляційних втрат. (а.с.1-5)
22 грудня 2020 року, рішенням господарського суду Рівненської області у задоволенні даного позову було відмовлено. (а.с.141-149)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.
Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа    вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.
Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. 
З положень ст. 509 ЦК України та ст.173 ГК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14 березня 2018 року №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.
Відповідно до п.2.5.1. Правил (в редакції на момент спірних відносин), для забезпечення розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи розподілу електричними мережами, що не належать оператору системи розподілу, між оператором системи розподілу та споживачем та/або власником цих мереж, який не є оператором системи розподілу, укладається договір про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі Типового договору про спільне використання технологічних електричних мереж (додаток 1 до цих Правил).
Пунктом 2.5.3 Правил передбачено, що оператори системи розподілу, які використовують технологічні електричні мережі основних споживачів для розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії у свої мережі, сплачують основним споживачам плату за спільне використання технологічних електричних мереж, яка визначається відповідно до методики, затвердженої Регулятором.
Відповідно до п.2.5.4. Правил, відшкодування витрат з утримання технологічних електричних мереж основного споживача оплачується відповідно до договору про спільне використання технологічних електричних мереж і обґрунтовується фактичними витратами основного споживача на утримання цих електричних мереж.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2019 року, між ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція", як основним споживачем, та ПрАТ "Рівнеобленерго", як користувачем, було  укладено Договір №1–ЕМ/77-122-SD-19-08700 про спільне використання технологічних електричних мереж, згідно якого основний споживач зобов`язується забезпечити технічну можливість доставки електричної енергії необхідного обсягу та рівня потужності (із забезпеченням якості, надійності та безперервності) власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, розподіл (передачу) електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору. 
ВП "Рівненська АЕС", в своїй позовній заяві та апеляційній скарзі просить стягнути з ПрАТ "Рівнеобленерго" заборгованість по оплаті за спільне використання електричних мереж за вересень 2019 року відповідно до Договору №1-ЕМ, оскільки кошторис витрат підрозділу був наданий відповідачу 30 серпня 2019 року.
Статею 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. 
Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України, на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. 
Пунктом 11.1. Договору №1-ЕМ сторони погодили набуття чинності договору з моменту підписання, тобто з 08 жовтня 2019 року, в тому правовідносини між сторонами по цьому Договору на який він розповсюджується та які ним регулюються є цо відбулись з 08 жовтня 2019 року, отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сам по собі факт надання послуг в користуванні ПрАТ "Рівнеобленерго" електричними мережами у вересні 2019 року, є недостатніми для виникнення у відповідача обов`язку оплати цих послуг за угодою, укладеною після отримання цих послуг та направленою на майбутню господарську діяльність.
Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що дія Договору №1–ЕМ /77-122-SD-19-08700 про спільне використання технологічних електричних мереж від 08 жовтня 2019 року поширюється і на правовідносини, які існували між сторонами до укладення цього Договору, втому числі щодо оплати послуг з утримання технологічних електричних мереж за вересень 2019 року, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої п.8.6 цього Договору та ст. 625 ЦК України, за прострочення розрахунку за отримані послуги та про відсутність правових підстав для задоволення заявлених ДП "НАЕК "Енергоатом" позовних вимог.
Посилання апелянта на те, що проект Договору №1–ЕМ /77-122-SD-19-08700 про спільне використання технологічних електричних мереж, а також кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з ПрАТ "Рівнеобленерго" на рік, сформований на підставі фактичних витрат за попередній базовий період, погоджений Сектором НКРЕКП в Рівненській області 27 серпня 2019 року, був надісланий останньому 30 серпня 2019 року і у відповідача обов`язок по оплаті послуг за використання технологічних електричних мереж у вересні 2019 року виник з 01 вересня 2019 року, колегією суддів оцінюються критично  і відхиляються як безпідставні,  оскільки виникнення прав і обов`язків у сторін за договором, в тому числі обов`язок оплати отриманих послуг законодавство пов`язує саме з моментом укладення (підписання) Договору, а розмір плати за користування може розраховуватися і на підставі затвердженого кошторису, складеного на підставі розрахунків за минулі періоди.
Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.
Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236, 238 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.
Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в їх задоволенні, покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд,-
                                            
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 22 грудня 2020 року у справі №918/1093/20  - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на підставі п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.
Матеріали справи №918/1093/20 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий  суддя                                                                      Дужич С.П. 

Суддя                                                                                              Коломис В.В.  

Суддя                                                                                              Саврій В.А.