ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

23 лютого 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 738/2076/18
Головуючий у першій інстанції – Парфененко О. Я.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/69/21

Суд у складі:
головуючого - судді  Євстафіїва О.К.,
суддів:                       Бечка Є.М., Губар В.С.,
за участю секретаря: Бивалькевич Т.В.,

позивач за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,
відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,
третя особа: ОСОБА_4 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_3 ,

на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 24.02.2020, м. Мена,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 й ОСОБА_3 в якому, уточнивши позовні вимоги, просив виділити йому частину нерухомого майна, яка за висновком судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2019 № 998-1003/19-24, виготовленого експертом Чернігівського відділення КНДІСЕ, запропонована у виділення першому співвласнику, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - іншу його частину за цим же варіантом, стягнути з нього на користь  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 компенсацію за перевищення його ідеальної долі у виділеному майні в сумах 386 грн 00 коп. та 417 грн 00 коп., і покласти на нього ( ОСОБА_1 ) проведення ремонтно-будівельних робіт по улаштуванню вхідних дверних прорізів у приміщеннях 1-6 і між приміщеннями 1-6 та 1-7, 1-5 і 1-6, та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідно до рішення Менського районного суду Чернігівської області від 12.11.2014 у справі № 738/2380/14-ц ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить по 1/4 частці (кожному), а ОСОБА_2 - 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та такі ж частки земельної ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились укласти договір про поділ в натурі цих об`єктів, що суперечить ст.ст. 16, 364, 367 ЦК України. 
Також у грудні 2018 р. ОСОБА_3 пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_1 і, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з нього 66274 грн 00 коп. на відшкодування 1/2 частки вартості автомобіля марки «ВАЗ-21703», 7000 грн 00 коп. на відшкодування 1/2 частки вартості автомобільного причепа марки «ПА 004» та відшкодування судових витрат. Ці вимоги мотивовані тим, що в період шлюбу ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за спільні кошти ними придбано легковий автомобіль марки «ВАЗ-21703», тип - легковий седан «В», та причіп до легкового автомобіля марки «ПА 004», 2007 року випуску. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 06.12.2013 визнано недійсним договір купівлі-продажу вказаного автомобіля від 26.06.2013, укладений між ТОВ «Регіональна оціночна компанія «Південь - експерт» та ОСОБА_4 , а рішенням цього ж суду від 12.11.2014 згадані причіп і автомобіль визнано об`єктами права спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , але останній одноосібно користується цими транспортними засобами.
Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 й ОСОБА_3 задоволено, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено частково:
ОСОБА_1 виділено у власність 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , а саме: у житловому будинку А-1: 1-6 (кімнату площею 8,8 кв. м.), 1-7 (кімнату площею 8,9 кв. м.); гараж Д-1, навіс Ж-1, навіс д1-1, 1/2 частину огорожі № 1, 1/4 частину огорожі № 2; 
- зобов`язано ОСОБА_1 улаштувати вхідний дверний проріз в приміщенні 1-6, дверний проріз між приміщеннями 1-6 та 1-7, облаштувати тамбур входу, демонтувати дверний проріз між приміщеннями 1-4 та 1-7, 1-5 та 1-6, влаштувати перегородку по лінії розподілу горища, яка проходить по лінії розподілу першого поверху; 
- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 257 грн 34 коп., а на користь ОСОБА_3 - 128 грн 66 коп. компенсації за зменшення їхньої ідеальної частки в будинку з надвірними будівлями; 
- ОСОБА_2 й ОСОБА_3 виділено у власність 3/4 частки вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, а саме: у будинку А-1: І (тамбур площею 2,0 кв. м.), 1-1 (коридор площею 5,9 кв. м.), 1-2 (кухню площею 0,3 кв. м.), 1-3 (ванну площею 4,3 кв. м.), 1-4 (вітальню площею 13,4 кв. м.), 1-5 (кімнату площею 17,3 кв. м.), погріб Г-1, сарай В-1, навіс а2-1, навіс д-1, сарай Д1-1, туалет Е-1, 1/2 частину огорожі № 1, 3/4 частини огорожі № 2; 
- ОСОБА_1 виділено у власність 1/4 частку земельної ділянки в АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7423010100:01:003:0639, площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,0304 га, яка обмежена лініями розподілу, що проходять через точки 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 і які проходять через точки 1-2-3-4-5-6-7-8-9-11-12-13; 
- визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки у вказаному майні, а за ОСОБА_3 - на 1/3 частку у цьому майні; 
- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 278 грн 00 коп., а на користь ОСОБА_3 - 139 грн 00 коп. компенсації за виділ частини земельної ділянки іншого цільового призначення; 
- ОСОБА_2 й ОСОБА_3 виділено 3/4 частини земельної ділянки в АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7423010100:01:003:0640, площею 0,0215 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки, а за ОСОБА_3 - на 1/3 частку цієї ділянки; 
- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат: 352 грн 40 коп. - по сплаті судового збору, 5024 грн 00 коп. - по залученню експерта, 3000 грн 00 коп. - на професійну правничу допомогу; 
- стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат: 352 грн 40 коп. – по сплаті судового збору, 5024 грн 00 коп. – по залученню експерта, 3000 грн 00 коп. - на професійну правничу допомогу; 
- стягнуто з ОСОБА_2 і з ОСОБА_3 по 91 грн 16 коп. судового збору на користь держави; 
- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 38047 грн 00 коп. компенсації вартості 1/2 частки легкового автомобіля марки ВАЗ 217030, 2010 року випуску, шасі НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , державний реєстраційний № НОМЕР_3 , і 423 грн 50 коп. компенсації вартості 1/2 частки автомобільного причепа ПА004, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , та визнано за ОСОБА_1 право власності в цілому на ці об`єкти; 
- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат: 384 грн 70 коп. - по сплаті судового збору, 1384 грн 00 коп. - по залученню експерта, 1533 грн 58 коп. - на професійну правничу допомогу; 
- стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 2 грн 00 коп. судового збору. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити вказане рішення, а саме: 
- стягнути з неї на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат: 117 грн 47 коп. - по сплаті судового збору, 1674 грн 67 коп. - по залученню експерта, 1000 грн 00 коп. - на професійну правничу допомогу;
- стягнути з ОСОБА_1 на її користь 98070 грн 00 коп. компенсації вартості 1/2 частини легкового автомобіля ВАЗ 217030, 2010 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , державний реєстраційний № НОМЕР_3 , і 6600 грн 00 коп. компенсації вартості 1/2 частини автомобільного причепу ПА004, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 ;
- стягнути з ОСОБА_1 на її користь відшкодування судових витрат: 523 грн 35 коп. - по сплаті судового збору, 1879 грн 00 коп. - по залученню експерта, 2100 грн 00 коп. - на професійну правничу допомогу;
- правильно розподілити судові витрати по сплаті судового збору, у зв`язку з залученням експерта та витрати за надання правничої допомоги між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
- вирішивши позовні вимоги ОСОБА_1 , суд у резолютивній частині рішення вказав, що позов задоволено повністю, проте вимоги задоволені не на все спірне майно, а лише на 1/4 його частину, а тому позов є задоволеним частково. Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено частково, то й судові витрати відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України мають бути покладені на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: ОСОБА_1 належить відшкодувати 1/4, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - 3/4 від їх розміру;
- спірні автомобіль та причіп вибули із володіння ОСОБА_3 26.06.2013, що встановлено рішенням суду. Іншим судовим рішенням ці речі визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проте воно не виконується: ОСОБА_1 одноособово користується автомобілем та причепом, до яких ОСОБА_3 не має доступу з 06.12.2013. Висновком судової автотоварознавчої експертизи визначено їх вартість із врахуванням амортизаційного зносу на дату проведення експертизи та без врахування амортизаційного зносу як нового, але суд повинен був виходити з вартості автомобіля та причепа без амортизаційного зносу на дату їх вибуття з володіння ОСОБА_3 .
У судовому засіданні остання і її представник – адвокат Яровий О.І. підтримали апеляційну скаргу, а представник ОСОБА_1 – адвокат Минець О.В. просив її відхилити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
У справі встановлено таке.
Рішення місцевого суду в частині поділу нерухомого майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку з надвірними будівлями; земельної ділянки, кадастровий номер 7423010100:01:003:0639 площею 0,1000 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельної ділянки, кадастровий номер 7423010100:01:003:0640 площею 0,0215 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, не оскаржується і суд не встановив підстав для його перегляду в цій частині у порядку ч. 4 ст. 367 ЦПК України.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не заперечували, що їм на праві спільної часткової власності у рівних часках належить рухоме неподільне майно: автомобіль ВАЗ 217030, 2010 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , державний реєстраційний № НОМЕР_3 , та автомобільний причеп ПА004, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , що також підтверджується рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 12.11.2014 (т. 1 арк.6-9).
На час вирішення справи у суді право власності на спірний автомобіль зареєстроване за ОСОБА_4 , про що зазначено у повідомленні Регіонального сервісного центру в Чернігівській області № 7444 № 31/25/16-15 від 15.01.2019, а право власності на причіп – за ОСОБА_1 (т. 1 арк. 104-106).
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової автотоварознавчої експертизи від 04.01.2021 № 3914/3915/20-24, що виготовлений експертом Чернігівського відділення КНДІСЕ:
- ринкова вартість автомобіля ВАЗ 217030, державний реєстраційний № НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_1 , 2010 року виготовлення, на 26.06.2013 становить 54125 грн 00 коп.;
- ринкова вартість причепу ПА 004, державний реєстраційний № НОМЕР_5 , 2007 року виробництва, у цінах на 26.06.2013 становить 1270 грн 00 коп.;
- середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 217030, державний реєстраційний № НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_1 , 2010 року виготовлення, у цінах на час проведення експертизи з урахуванням строку його експлуатації на дату відчуження - 26.06.2013 становить 162390 грн 00 коп.;
- середня ринкова вартість причепу ПА 004, державний реєстраційний № НОМЕР_5 , 2007 року виробництва, у цінах на час проведення експертизи з урахуванням строку його експлуатації на дату відчуження - 26.06.2013 становить 4494 грн 00 коп. (т. 3 арк. 181-190).
Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносин, суд доходить таких висновків.
За ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Враховуючи правову позицію Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладену у постанові від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц, яка узгоджується із роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, викладеним у п. 22 постанови від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної ринкової вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що розмір частки сторін у спірному майні необхідно визначати з дійсної його вартості на час розгляду судом справи, тобто виходячи із дійсної його вартості, що визначена висновком експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ № 4762/4753/19-24 від 12.12.2019 на дату дачі висновку: 73488 грн 00 коп. - спірного автомобіля та 847 грн 00 коп. - спірного причепа. Проте врахуванню підлягає дійсна вартість майна саме на дату фактичного його вибуття із володіння ОСОБА_3 , тобто станом на час його відчуження - 26.06.2013. Тому при вирішенні справи апеляційний суд виходить з ринкової вартості спірних автомобіля і причепу в цінах станом на час проведення експертизи з урахуванням строку їх експлуатації на дату відчуження – на 26.06.2013, яку визначено у висновку експертизи від 04.01.2021 № 3914/3915/20-24.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд І інстанції припустився неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи. Отож воно підлягає зміні в оскаржуваній частині: з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 належить стягти 81295 грн 00 коп. на відшкодування вартості 1/2 частини автомобіля і 2247 грн 00 коп. на відшкодування вартості 1/2 частини автомобільного причепа.
Керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення Менського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2020 року змінити в частині стягнення компенсації вартості автомобіля, автомобільного причепа і розподілу судових витрат.
Стягти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 81295 (вісімдесят одну тисячу двісті дев`яносто п`ять) грн 00 коп. на відшкодування вартості 1/2 частини автомобіля і 2247 (дві тисячі двісті сорок сім) грн 00 коп. на відшкодування вартості 1/2 частини автомобільного причепа.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 01.03.2021.

Головуючий:                                       Судді: